Сезар
- Вижте пояснителната страница за други значения на Сезар.
Сезар | |
![]() | |
Първо връчване | 1976 г. |
---|---|
Сезар в Общомедия |
„Сеза̀р“ (на френски: César) е национална филмова награда на Франция. През 1974 г. филмовият продуцент Жорж Кравен предлага идеята за създаването на френска филмова награда по подобие на американската кинопремия „Оскар“. Връчва се от 1976 г. от френската филмова академия Académie des arts et techniques du cinéma според резултати от гласувания. Названието на наградата е в чест на автора на статуетката френския скулптор от италиански произход Сезар Балдачини. Церемонията по връчването на наградите се провежда ежегодно през февруари в парижкия театър Театър дю Шатле (на френски: Théâtre du Châtelet). Гласуването се извършва от 2000 професионалисти, като между тях нямат право да участват филмови критици. На първата церемония по връчването на наградата „Сезар“ на 3 април 1976 г. за първи президент е избран френският киноартист Жан Габен.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b9/Georges_Cravenne_Sigourney_Weaver_Alain_Delon.jpg/300px-Georges_Cravenne_Sigourney_Weaver_Alain_Delon.jpg)
Номинации
[редактиране | редактиране на кода]- Най-добър филм
- Най-добър режисьор
- Най-добър актьор
- Най-добра актриса
- Най-добър дебют
- Най-добър актьор с второстепенна роля
- Най-добра актриса с второстепенна роля
- Най-добър чуждоезичен филм
- Най-добър оригинален сценарий или адаптация
Церемонии
[редактиране | редактиране на кода]Церемония | Дата | Място на провеждане | Президент | Водещ/водещи | Най-добър филм | ТВ канал |
---|---|---|---|---|---|---|
1-ва | 3 април 1976 | Дворец на конгресите | Жан Габен | Пиер Черниа | Старата пушка | France 2 |
2-ра | 19 февруари 1977 | Концертна зала Плейел | Лино Вентура | Господин Клайн | ||
3-та | 4 февруари 1978 | Жана Моро | Провидението | |||
4-та | 3 февраля 1979 | Шарл Ванел | Чужди пари | |||
5-а | 2 февруари 1980 | Жан Маре | Тес | |||
6-а | 31 януари 1981 | Дворец на конгресите | Ив Монтан | Последното метро | ||
7-а | 27 февруари 1982 | Концертна зала Плейел | Орсън Уелс | Жак Мартен и Пиер Черниа | Битката за огъня | |
8-а | 26 февруари 1983 | Гран Рекс | Катрин Деньов | Жан-Клод Бриали | Информаторът | |
9-а | 3 март 1984 | Имперски театър | Джийн Кели | За нашите любими, Балът | ||
10-а | 3 февруари 1985 | Симон Синьоре | Отворете, полиция | |||
11-а | 22 февруари 1986 | Дворец на конгресите | Мадлен Рено и Жан-Луи Баро | Мишел Дрюкер | Трима мъже и една люлка | |
12-а | 7 март 1987 | Шон Конъри | Тереза | |||
13-а | 12 март 1988 | Милош Форман | Мишел Дрюкер и Джейн Бъркин | Сбогом, момчета | ||
14-а | 4 март 1989 | Имперски театър | Питър Устинов | Камий Клодел | ||
15-а | 4 март 1990 | Театър на Елисейските полета | Кърк Дъглас | Ева Руджиери | Твърде красива за теб | |
16-а | 9 март 1991 | София Лорен | Ришар Боренже | Сирано дьо Бержерак | ||
17-а | 22 февруари 1992 | Дворец на конгресите | Мишел Морган | Фредерик Митеран | Всички утрини на света | |
18-а | 8 март 1993 | Театър на Елисейските полета | Марчело Мастрояни | Диви нощи | ||
19-а | 26 февруари 1994 | Жерар Депардьо | Фабрис Лукини и Клементин Селарие | Пуши/Не пуши | Canal+ | |
20-а | 25 февруари 1995 | Дворец на конгресите | Ален Делон | Диви тръстики | ||
21-ва | 3 февруари 1996 | Концертна зала Плейел | Филип Ноаре | Антоан де Кон | Омраза | |
22-ра | 8 февруари 1997 | Ани Жирардо | Насмешка | |||
23-та | 28 февруари 1998 | Жюлиет Бинош | Старата песен | |||
24-та | 6 март 1999 | Изабел Юпер | Мечтаният живот на ангелите | |||
25-а | 19 февруари 2000 | Ален Делон | Ален Шаба | Салон за красота „Венера“ | ||
26-а | 24 февруари 2001 | Даниел Отьой | Едуар Бер | Вкусът на другите | ||
27-а | 2 март 2002 | Театър Шатле | Натали Бай | Невероятната съдба на Амели Пулен | ||
28-а | 22 февруари 2003 | — | Жералдин Пелас | Пианистът | ||
29-а | 21 февруари 2004 | Фани Ардан | Гад Елмалех | Нашествието на варварите | ||
30-а | 26 февруари 2005 | Изабел Аджани | Уловката | |||
31-ва | 25 февруари 2006 | Карол Буке | Валери Лемерсие | Сърцето ми спря да бие | ||
32-ра | 24 февруари 2007 | Клод Брасьор | Лейди Чатърли | |||
33-та | 22 февруари 2008 | Жан Рошфор | Антоан де Кон | Зърното и мулето | ||
34-та | 27 февруари 2009 | Шарлот Генсбур | Серафин | |||
35-а | 27 февруари 2010 | Марион Котияр | Валери Лемерсие и Гад Елмалех | Пророк | ||
36-а | 25 февруари 2011 | Джоди Фостър | Антоан де Кон | За хората и боговете | ||
37-а | 24 февруари 2012 | Гийом Кане | Артистът | |||
38-а | 22 февруари 2013 | Жамел Дебуз | Любов | |||
39-а | 28 февруари 2014 | Сесил де Франс | Франсоа Клюзе | Момчета, Гийом, на масата! | ||
40-а | 20 февруари 2015 | Дани Бун | Едуар Бер | Тимбукту | ||
41-ва | 26 февруари 2016 | Клод Льолуш | Флоранс Форести | Фатима | ||
42-ра | 24 февруари 2017 | Концертна зала Плейел | — | Жером Командьор | Тя | |
43-та | 2 март 2018 | Ванеса Паради | Маню Пайе | 120 удара в минута | ||
44-та | 22 февруари 2019 | Кристин Скот Томас | Кад Мерад | До дупка | ||
45-а | 28 февруари 2020 | Сандрин Киберлен | Флоранс Форести | Клетниците |
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]
|