Федерико Майор
За информацията в тази статия или раздел не са посочени източници. Въпросната информация може да е непълна, неточна или изцяло невярна. Имайте предвид, че това може да стане причина за изтриването на цялата статия или раздел. |
Федерико Майор Federico Mayor Zaragoza | |
испански биохимик и политик | |
![]() | |
Роден | |
---|---|
Учил в | Мадридски университет „Комплутенсе“ |
Научна дейност | |
Област | Биохимия |
Работил в | Мадридски автономен университет |
Семейство | |
Уебсайт | |
Федерико Майор в Общомедия |
Федерико Майор Сарагоса (на испански: Federico Mayor Zaragoza) е испански учен биохимик и политик, генерален директор на ЮНЕСКО (Организацията на обединените нации за образование, наука и култура) от 1987 до 1999 г.
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Роден е в Барселона на 27 януари 1934 г. Защитава докторска степен по фармация в университета „Комплутенсе“ в Мадрид през 1958. През 1963 г. е назначен за професор по биохимия в Гренадския университет, където а ректор от 1968 до 1972. През 1973 е назначен за професор по биохимия в Мадрид, а през 1974 става един от основателите на Центъра за молекулярна биология „Северо Очоа“ в Мадрид и Висшия съвет за научни изследвания (CSIS).
Работи като заместник-секретар в министерството на образованието и науката през 1974-1975. През 1977-1978 е народен представител в испанския парламент и съветник на министър-председателя. Назначен е за министър на образованието и науката (1981-1982) и е депутат в европейския парламент (1987). През 1978 е назначен за заместник на генералния директор на ЮНЕСКО, а през 1987 е избран за генерален директор на агенцията. През 1993 е получава втори мандат, но решава да не се кандидатира за трети път. През 1999 г. се връща в Испания, където основава и става пръв президент на Фондацията за култура на мира. През 2002 г. е назначен за председател на Експертната група към Европейския изследователски съвет. През 2005 г. е избран от генералния секретар на ООН за съпредседател на Групата на високо равнище към Съюза на цивилизациите.
Библиография
[редактиране | редактиране на кода]- Tomorrow Is Always Too Late, Stamford Publishing, 1992.
- Memory of the Future, UNESCO Publishing, 1995
- La Paix Demain?, UNESCO Publishing, 1995.
- Science and Power, UNESCO Publishing, 1995
- The New Page, UNESCO Publishing, 1995.
- UNESCO: Un Idéal en Action, UNESCO Publishing, 1996.
- The World Ahead: Our Future in the Making, Zed Books, 2000.
- Los Nudos Gordianos, Galaxia Gutenberg, 1999.
- La Palabra y la Espada, AEFLA, 2002
- La Fuerza de la Palabra, Adhara, 2005
- Un Dialogo Iberico en el marco europeo y mundial (в съавторство с Марио Соарес), Galaxia Gutenberg, 2006.
- Enfermedades Metabólicas (ed.) (2006)
- Tiempo de Acción, 2008
- Tiempo de Accion, Universidad de Granada, Editorial Anfora Nova, 2008
- The Crime of Silence, 2011
- Reinventing Globalization After the Crash (в съавторство с Едуард Нийл и Карим Еруаки), 2012.
- Economics and Management in Dialogue: Reinventing Management (Organizational Strategies through the Transformational Growth Lens) (в съавторство с Едуард Нийл и Карим Еруаки).
Източници
[редактиране | редактиране на кода]
|