Христо Фотев
Христо Фотев | |
български поет | |
Роден | |
---|---|
Починал | |
Погребан | Централни софийски гробища, София, България[1] |
Националност | ![]() |
Работил | драматург, редактор |
Литература | |
Жанрове | стихотворение, поема |
Дебютни творби | „Привет“ (стихотворение, в-к „Народен фар“, Бургас, № 1231, 17 октомври 1948) |
Известни творби | „Колко си хубава!...“ |
Награди | Литературната награда на Бургас (1965, 1967, 1969) „Златен Пегас“ (1994) |
Семейство | |
Съпруга | Пенка Уляна Виолета[2][3] |
Деца | Пламен, Христо, Мария[2][3] |
Христо Фотев Константинов е български поет.
Още с първите си книги Фотев е признат за поет явление, доказателство за това са наградите му за „Баладично пътуване“, „Лирика“, „Сантиментални посвещения“ и „Пристанище“. Сред шедьоврите на българската любовна лирика е Фотевото стихотворение „Колко си хубава!...“. Морето и любовта е централен философско-поетичен символ в лириката му. [4]
Биография и творчество
[редактиране | редактиране на кода]Роден е на 25 март 1934 г. в Истанбул. През 1940 г. семейството му се премества в Бургас, в коджакафалийската махала – махалата на бежанците. Началното си образование получава в училище „Д-р Петър Берон“ в Бургас, а след това постъпва във фабрично-заводско училище в Сливен, което завършва през 1951 г. Кандидатства в Художествената академия, но не успява да издържи изпитите. Прекарва осем месеца като моряк на риболовен кораб.
От 1957 г. е художник в стенописното ателие на дом „Украса“ в Ямбол. Две години по-късно става редактор на многотиражката на мина „Черно море“. Първата му стихосбирка – „Баладично пътуване“ е издадена през 1961г. Дебютната му книга получава признание и на следващата година е приет за член на Съюза на българските писатели. През 1962г. става драматург на бургаския театър „Адриана Будевска“. От 1964 г. повече от четвърт век Христо Фотев е творчески секретар на Дружеството на бургаските писатели, чийто помещение се намира на ,ул. Милин камък 1, "канцеларията", както я нарича Фотев.
След дълго мълчание през 1978 г. поетът издава „Обещание за поезия“. През 1981 г. са публикувани две стихосбирки: „Литургия за делфините“ и „Спомен за един жив“. Три години по-късно събира избрани стихове в „Словесен пейзаж“. През 1989 г. излиза сборникът му с поеми „Венецианска нощ“, а по-късно "Тембъри, прогонени от рая". В края на 90те е замислен негов тритомник с поезия, от които излиза само т.1. Финансиран е от Мултигруп.
От 1990 г. е главен редактор на бургаския литературен алманах „Море“. На тази длъжност е до края на 1992 г., когато е скандално уволнен от местната общинска управа. С това приключва и придобилият славата на "най-добър извънстоличен литературен алманах" Море,(който е възстановен като литературно издание на община Бургас чак през 2009г.) През 1994 г. Фотев става повторно драматург на бургаския театър. През 90те Христо Фотев напуска ретроградния СБП и става на член на Сдружението на българските писатели.
Признание и награди
[редактиране | редактиране на кода]- 1965 – получава Литературната награда на Бургас за своята втора стихосбирка „Лирика“.
- 1967 – удостоен със същата награда за третата си книга „Сантиментални посвещения“,
- 1969 – връчена му е за трети път наградата на Бургас за стихотворенията му от „Пристанище“,
- 1994 – поетът получава литературната награда „Златен Пегас“,
- 1995 – званието на Почетен гражданин на Бургас.
Библиография
[редактиране | редактиране на кода]- „Баладично пътуване“, С.: Български писател, 1961.
- „Лирика“, С.: Български писател, 1965.
- „Сантиментални посвещения“, С.: Български писател, 1967.
- „Пристанище“, Варна: Държавно издателство, 1969.
- „Обещание за поезия“, Варна: Георги Бакалов, 1978.
- „Литургия за делфините“, С.: Български писател, 1981.
- „Спомен за един жив“, С.: Народна младеж, Поредица Поколение, 1982.
- „Словесен пейзаж“. Избрани стихотворения, С,: Български писател, 1984.
- „Венецианска нощ“. Поеми, Варна: Георги Бакалов, 1989.
- „Книга за свободата“. Поема, Пловдив: Христо Г. Данов, 1991. [2. изд.], С.: Свободно поетическо общество, 1997.
- „Аполис“, съст. Роман Томов, С.: Прозорец, 1993. [2. изд.] С.: Прозорец, 1994.
- „Над съня“, С.: Артик–5, 1995.
- „Тембъри, прогонени от рая“. Стихове, текстове, интервюта, съст. Йоана Томова; С.: Прозорец, 1996.
- „Пейзаж от думи“. Лирика, С.: Захарий Стоянов, 1997.
- „Събрани съчинения“. Том 1, Поезия, С.: Казански, 1998.
- „Възхвала на думите“, С.: Издателско ателие „Аб“, 1999.
- „Море“, С.: Янев и Янев, 2000.
- „Словесен вертикал“, Велико Търново: Слово, 2000.
- „Пейзаж от думи“. Лирика, съст. Иван Гранитски, С.: Захарий Стоянов, 2002.
- „Любовна лирика“, съст. Руси Чанев, С.: Издателско ателие „Аб“, 2008.
- „Морето, най-голямото събитие“, съст. Йоана Томова, С.: Прозорец, 2014.
- За него
- „Христо Фотев в българската литература и култура. Изследвания, статии, есета“. Съставител Пламен Дойнов. Библиотека „Личности“. Книга пета. С.: Кралица Маб, 2010. (ISBN 978-954-533-101-5).
Посмъртно признание
[редактиране | редактиране на кода]Националната награда Христо Фотев за поезия е учредена през 2008 г. от община Бургас съвместно със Съюза на българските писатели, Сдружението на българските писатели и Министерството на културата. Наградата се връчва през година на 25 март, рождения ден на поета.
В края на юни 2009 година департамент Нова българистика към Нов български университет организира Национална научна конференция „Христо Фотев в българската литература и култура“.[5]
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Парцел 1 // София помни. Посетен на 2022-09-08.
- ↑ а б Недялко Йорданов, „Христо Фотев. Откровено за поета“, meridian27.com, 5 май 2014 г.
- ↑ а б Хортензия Маркова, „Христо Фотев бил любовник и кум на втората си тъща“, 168chasa.bg, 13 септември 2017 г.
- ↑ Отново да се влюбя в тебе – Христо Фотев за любовта. gnezdoto.net
- ↑ Програма на Националната научна конференция „Христо Фотев в българската литература и култура“, електронен бюлетин „Културни новини“, 19.06.2009 г.
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- От и за Христо Фотев в Своден каталог НАБИС – национален каталог на академичните библиотеки в България
- Биобиблиографски указател на Христо Фотев на сайта на РБ „Пейо Яворов“ в Бургас Архив на оригинала от 2017-10-21 в Wayback Machine.
- Произведения на Христо Фотев в
Моята библиотека
- Произведенията на Христо Фотев на сайта „Словото“
- Бисера Дакова, „Христо Фотев“, Речник на българската литература след Освобождението, Институт за литература на БАН
- За него
- Антоанета Алипиева, „Споменна снимка (Христо Фотев)“, LiterNet, 21.02.2004
- Никола Иванов, „Христо Фотев“, LiterNet, 02.03.2007
- Владимир Янев, „Христо Фотев“, LiterNet, 26 януари 2009
- Йордан Ефтимов, „Връзката интимна на шепота със барабаните на химна“: Христо Фотев в новоисторически прочит“, Littera et lingua, Есен 2010
- Иван Сухиванов, "Постмодернист ли е Христо Фотев?" Словото, март, 2011
|