Heteronormativitat
Part d'una sèrie sobre |
Temes LGBTI+ |
---|
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ef/Grafit_a_Vallcarca.jpg/220px-Grafit_a_Vallcarca.jpg)
L'heteronormativitat és el principi en què la gent encaixa en gèneres diferents i complementaris (home i dona) amb funcions naturals de la vida. S'assumeix que l'heterosexualitat és l'única orientació o norma sexual, i s'estableix que les relacions sexuals i conjugals s'ajusten majoritàriament, o només, entre persones de sexes oposats. En conseqüència, una visió heteronormativa és aquella que implica l'alineació del sexe biològic, la sexualitat, la identitat de gènere i els rols de gènere. L'heteronormativitat acostuma a estar relacionada amb l'heterosexisme i l'homofòbia.[1]
Origen del terme
[modifica]Michael Warner va popularitzar el terme el 1991 en una de les primeres obres importants de la teoria queer. Les arrels del concepte es troben en la noció del "sistema sexual/de gènere" de Gayle Rubin, en la idea de l'heterosexualitat obligatòria d'Adrienne Rich,[2] i recuperada per Judith Butler des del feminisme postestructuralista definint el gènere com a acte performatiu (Problemes de gènere).
En una sèrie d'articles, Samuel A. Sales proposa comprendre la heteronormativitat com un concepte que revela les expectatives, demandes i limitacions que es produeixen quan es pren l'heterosexualitat com a normativa dins d'una societat.[3][4] Originalment concebut per descriure les normes contra les quals lluiten els no heterosexuals, l'heteronormativitat es va incorporar ràpidament tant en el debat de gènere com de transgenerisme.[5]
Discriminació
[modifica]Els crítics de les actituds heteronormatives, com ara Cathy J. Cohen, Michael Warner i Lauren Berlant, argumenten que són opressives, estigmatitzadores i marginen les formes de sexualitat i gènere percebudes com a desviades, i fan que l'autoexpressió sigui més difícil quan aquesta expressió no s'ajusta a la norma.[1][6] L'heteronormativitat descriu com les institucions i les polítiques socials reforcen la presumpció que les persones són heterosexuals i que el gènere i el sexe són binaris naturals.[7] La cultura heteronormativa "privilegia l'heterosexualitat com a normal i natural" i fomenta un clima on els LGBT són discriminats en el matrimoni, codis d'impostos i l'ocupació.[6] Després de Berlant i Warner, Laurie i Stark també argumenten que l'"esfera íntima" domèstica es converteix en el "no-lloc inqüestionable que ancora discursos públics heteronormatius, especialment els relatius als drets d'adopció i al matrimoni".[8]
Contra persones gais, lesbianes i bisexuals
[modifica]Segons l'antropòleg cultural Gayle Rubin, l'heteronormativitat en la societat en general crea un "jerarquia de sexe" que gradua les pràctiques sexuals des de "bon sexe" moralment fins a "mal sexe". La jerarquia situa el sexe reproductiu i monògam entre heterosexuals compromeses com a "bo" i estableix qualsevol acte sexual i persones que s'allunyen d'aquest estàndard com a més baix fins que cauen en "mal sexe". En concret, això col·loca a llarg termini parelles homosexuals compromeses i els homosexuals promiscus entre els dos pols.[9] Patrick McCreery, professor de la Universitat de Nova York, veu aquesta jerarquia com a parcial per explicar l'estigmatització de les persones homosexuals per a les pràctiques sexuals socialment "desviades" que sovint les practiquen persones heterosexuals, així com altres assumptes com el consum de pornografia o el sexe en llocs públics.[6]
McCreery assenyala que aquesta jerarquia heteronormativa es trasllada al lloc de treball, on els homosexuals, lesbianes i bisexuals s'enfronten a la discriminació, com ara polítiques de contractació antihomosexuals o discriminació a la feina que sovint aparta els individus "més baixos de la jerarquia", com ara els transsexuals vulnerables a la discriminació més evident i incapaç a la recerca de treball.[6]
Els sol·licitants i treballadors actuals poden ser ignorats o acomiadats per ser no heterosexuals o percebuts com a tal en molts països, com en el cas de la cadena de restaurants estatunidenca Cracker Barrel, que va atreure l'atenció el 1991 després d'acomiadar una empleada per ser obertament lesbiana, citant la seva política segons la qual els empleats amb "preferències sexuals que no demostrin valors normals heterosexuals serien incompatibles amb els valors tradicionals americans". Els treballadors, com la treballadora i altres cambrers —suposadament descrits com els veritables objectius—,[6] van ser acomiadats legalment seguint les polítiques de treball per "transgredir" contra la cultura heteronormativa "normal".[6]
Analitzant la interconnectivitat de l'heteronormativitat i la discriminació sexual en l'ocupació, Mustafa Bilgehan Ozturk traça l'impacte de les pràctiques patriarcals i institucions sobre les experiències de treball de les persones lesbianes, homosexuals i bisexuals en una varietat de contextos a Turquia. Ozturk demostra encara més les historicitats específiques i localitza les formacions de poder/coneixement que donen lloc a actes físics, professionals i psicoemotius de prejudici contra les minories sexuals.[10]
Relació amb el matrimoni i la família nuclear
[modifica]Les estructures familiars modernes en el passat i el present poden variar del que era típic de la família nuclear de 1950. Les famílies de la segona meitat del segle xix i principis del segle XX als Estats Units es caracteritzen per la mort d'un o ambdós pares per a molts nens estatunidencs.[11] El 1985 s'estima que els Estats Units van ser el país d'uns 2,5 milions de famílies postdivorciades i acoblades amb menors.[12] Durant la dècada dels 80, gairebé el 20% de les famílies amb nens encapçalades per una parella casada eren reconstituïdes.[13]
Durant les últimes tres dècades les taxes de divorci, monoparentalitat i convivència han augmentat vertiginosament.[14] Les famílies no tradicionals (que divergeixen d'"una família de classe mitjana amb un pare que la sosté, una mare mestresses de casa, que es casen i que crien als seus fills biològics") constitueixen la majoria de les famílies als Estats Units.[14] Ha esdevingut popular el matrimoni amb guanys i paternitat compartida, també conegut com a matrimoni entre iguals, on dos pares heterosexuals són els proveïdors dels recursos i la criança dels nens. Les famílies modernes també poden tenir dos pares que no estan casats però tenen fills, així com famílies amb pares del mateix sexe, i famílies encapçalades per un sol progenitor pel divorci, separació o mort. Amb la inseminació artificial, la subrogació gestacional i l'adopció, les famílies no han d'estar formades per la unió biològica heteronormativa d'un home i una dona.
S'han debatut molt les conseqüències d'aquests canvis per als adults i els nens involucrats. En un cas de subsidis conjugals el 2009 a Massachusetts, el psicòleg del desenvolupament Michael Lamb va testificar que l'orientació sexual dels pares no afecta negativament el desenvolupament de la infantesa. "Des de finals de la dècada de 1980 [...] ha estat ben establert que els nens i adolescents es poden ajustar tan bé en entorns no tradicionals com en els entorns tradicionals", va argumentar.[15] No obstant això, la columnista conservadora Maggie Gallagher va afirmar que les estructures socials heteronormatives són beneficioses per a la societat, ja que creu que són òptimes per a la criança dels nens.[16] L'especialista en ètica australianocanadenca Margaret Somerville sosté que "donar a parelles del mateix sexe el dret a fundar una família desvincula la paternitat de la biologia".[17] Les recents crítiques d'aquest argument s'han realitzat per Timothy Laurie, que defensa que tant les condicions intersexuals com les taxes d'infertilitat sempre han complicat els vincles entre la biologia, el matrimoni i la criança dels nens.[18]
Un subconjunt de la heteronormativitat és el concepte de la temporalitat heteronormativa. Aquesta ideologia afirma que l'objectiu últim de la vida de la societat és el matrimoni heterosexual. Els factors socials influeixen en els adults per buscar una parella del sexe oposat i participar en el matrimoni heterosexual amb l'objectiu de tenir fills a través de l'estructura tradicional de la família nuclear. La temporalitat heteronormativa promou l'abstinència fins al matrimoni. Molts pares estatunidencs s'han adherit a aquesta narrativa heteronormativa, i eduquen els seus fills en conseqüència. Segons Amy T. Schalet, la major part de l'educació sexual entre pares i fills giraria al voltant de les pràctiques l'educació de només abstinència als Estats Units, però és diferent en altres parts del món.[19] De la mateixa manera, el professor de la Universitat George Washington Abby Wilkerson analitza les formes en què la cura de la salut i les indústries medicinals reforcen els punts de vista del matrimoni heterosexual per tal de promoure la temporalitat heteronormativa. El concepte de la temporalitat heteronormativa s'estén més enllà del matrimoni heterosexual per incloure un sistema generalitzat on l'heterosexualitat és vista com un estàndard, i no es tolera res fora d'aquest regne. Wilkerson explica que dicta els aspectes de la vida quotidiana, com la salut nutricional, la situació socioeconòmica, les creences personals i els rols de gènere tradicionals.[20]
Transgressions
[modifica]Intersexuals
[modifica]Els intersexuals tenen característiques biològiques que són ambigües, sigui home o dona. Si es detecta aquesta condició, les persones intersexuals en la majoria de les societats actuals són gairebé sempre assignades en un sexe normatiu poc després del naixement.[21] La cirurgia, que en general implica la modificació dels genitals, es realitza sovint en un intent de produir un cos d'home o dona sense ambigüitat, amb el consentiment dels pares —en lloc del de l'individu.[22] El nen creix i llavors en general és tractat com a cisgènere del sexe assignat, que pot o no coincidir amb la seva identitat de gènere emergent durant tota la vida o amb algunes característiques sexuals restants, com per exemple els cromosomes, gens o els òrgans sexuals interns.[23]
Transgènere
[modifica]Les persones transsexuals experimenten una manca de coincidència entre la seva identitat o expressió de gènere i el seu sexe assignat."[24][25][26]Transgènere" és un terme global, ja que a més d'incloure els homes i dones trans la identitat de gènere binari dels quals és oposada al del seu sexe assignat —i que de vegades es denominen específicament transsexuals si desitgen assistència mèdica per la transició—, pot incloure persones genderqueer, les identitats dels quals no són exclusivament masculí o femení, sinó que poden ser, per exemple, bigènere, pangènere, genderfluid o agènere.[25][27][28] Altres definicions inclouen a persones de tercer gènere com a transgènere o conceptualitzen les persones trans com un tercer sexe,[29][30] i amb poca freqüència el terme es defineix de manera molt àmplia per incloure transvestits.[31]
Algunes persones transsexuals recorren a la teràpia de reassignació de sexe i poden no comportar-se d'acord amb el rol de gènere imposat per la societat. Algunes societats consideren el comportament transgènere un crim digne de la pena capital, incloent-hi l'Aràbia Saudita[32] i molts altres països. En alguns casos, les persones homosexuals o lesbianes es van veure obligats a sotmetre's a tractaments de canvi de sexe per "corregir" el seu sexe o gènere. Aquesta situació es va produir en alguns països europeus durant el segle xx, i a Sud-àfrica en la dècada de 1970 i 1980.[33][34][35]
En alguns països, incloent-hi els d'Amèrica del Nord i Europa, es pot considerar que recolzen tàcitament certes formes de violència contra les persones trans quan els fiscals i els jurats es neguen a investigar, jutjar o condemnar els que presumptes assassins i agressors.[36][36][37][38]
En comunitats mèdiques amb aquestes restriccions, els pacients tenen l'opció de suprimir els comportaments transsexuals i ajustar-se a les normes del seu sexe de naixement —que poden ser necessàries per evitar l'estigma social o fins i tot violència— o adherir-se estrictament a les normes del seu "nou" sexe per tal de qualificar per a la cirurgia de canvi de sexe i tractaments hormonals. No s'ajudarien o permetrien els intents per aconseguir una identitat de gènere ambigua o "alternativa".[5] A vegades, la cirurgia de reassignació de sexe és un requisit per canviar oficialment de gènere, i amb freqüència "home" i "dona" són les úniques opcions disponibles, fins i tot pels intersexuals i transsexuals.[39] Per als governs que permeten només els matrimonis heterosexuals, els canvis oficials de gènere poden tenir implicacions per als drets i privilegis relacionats, com ara la custòdia dels fills, l'herència i la presa de decisions mèdiques.[5]
Homonormativitat
[modifica]L'homonormativitat pot referir-se a privilegiar la percepció de l'homosexualitat o l'assimilació percebuda d'ideals heteronormatius i es construeix en la cultura LGBTQ i la identitat individual.[40][41] El terme s'utilitza gairebé sempre en el seu últim sentit, i es va utilitzar de forma destacada per Lisa Duggan el 2003, tot i que la investigadora d'estudis transgènere Susan Stryker ha assenyalat que també va ser utilitzat per activistes trans en la dècada de 1990, en referència a la imposició de les normes gais/lesbianes sobre les preocupacions de les persones trans.[42][43]
D'acord amb Penny Griffin, professora de política i relacions internacionals de la Universitat de Nova Gal·les del Sud, l'homonormativitat defensa el neoliberalisme en lloc de criticar la monogàmia, la procreació i els rols de gènere binari com a inherentment heterosexista i racista.[44] Duggan afirma que l'homonormativitat fragmenta les comunitats LGBTQ en jerarquies de mèrit, i que les persones LGBTQ que tendeixen a imitar les normes heteronormatives de la identitat de gènere es consideren més dignes de rebre els drets. També afirma que les persones LGBTQ que estan a la part inferior d'aquesta jerarquia (per exemple, les persones bi/pan, trans, no binàries, intersexuals o gèneres no occidentals) són vistes com un impediment per a aquesta classe d'individus homonormatius per rebre els seus drets.[42] Per exemple, un estudi empíric va concloure que als Països Baixos, les persones trans i altres que no es conformen amb el seu gènere són sovint menyspreades dins les seves comunitats per no actuar de forma "normal". Els que ho assimilen sovint es tornen invisibles en la societat i experimenten temor i vergonya constants pels no conformistes dins de les seves comunitats.[45]
Referències
[modifica]- ↑ 1,0 1,1 Lovaas, Karen, and Mercilee M. Jenkins.
- ↑ Adrienne Rich, 'Compulsory Heterosexuality and Lesbian Existence' Signs: Journal of Women in Culture and Society, 5:631-60, 1980.
- ↑ Samuel A. Chambers, "Telepistemology of the Closet; Or, the Queer Politics of Six Feet Under".
- ↑ Samuel A. Chambers, "Revisiting the Closet: Reading Sexuality in Six Feet Under, in Reading Six Feet Under.
- ↑ 5,0 5,1 5,2 Weiss, Jillian Todd. «The Gender Caste System: Identity, Privacy and Heteronormativity» (PDF). Tulane Law School, 2001. Arxivat de l'original el 2015-10-13. [Consulta: 25 febrer 2007].
- ↑ 6,0 6,1 6,2 6,3 6,4 6,5 Krupat, Kitty. Out at Work: Building a Gay-Labor Alliance. U of Minnesota Press, 2001, p. 268. ISBN 0-8166-3741-5.
- ↑ DeFrancisco, Victoria. Gender in Communication. U.S.A: SAGE Publication, Inc., 2014, p. 16. ISBN 978-1-4522-2009-3.
- ↑ Laurie, Timothy; Stark, Hannah «Reconsidering Kinship: Beyond the Nuclear Family With Deleuze and Guattari». Cultural Studies Review, 18, 1, 2012, p. 19–39.
- ↑ Rubin, Gayle.
- ↑ Ozturk, Mustafa Bilgehan.
- ↑ Coontz, S. (1992)
- ↑ Coleman, M., Ganong, L. H., & Goodwin, C. (1994).
- ↑ Coleman, Ganong, & Goodwin, 1994.
- ↑ 14,0 14,1 Benfer, Amy.
- ↑ Michael Lamb, Ph.D.: Affidavit – United States District Court for the District of Massachusetts (2009) Arxivat 2010-01-25 at WebCite
- ↑ Maggie Gallagher. «Why Marriage Matters: The Case for Normal Marriage. Testimony before the U.S. Senate Subcommittee on the Constitution, Civil Rights, and Property Rights Hearing: "What is needed to defend the Bipartisan Defense of Marriage Act of 1996?"». Institute for Marriage and Public Policy, 04-09-2003. [Consulta: 22 maig 2012].
- ↑ «Margaret Somerville – In Conversation». Arxivat de l'original el 2008-12-05. [Consulta: 1r juliol 2016].
- ↑ Laurie, Timothy «Bigotry or Biology: The Hard Choice for an Opponent of Marriage Equality». The Drum.
- ↑ Schalet, Amy T. Not under My Roof: Parents, Teens, and the Culture of Sex.
- ↑ Wilkerson, Abby.
- ↑ Fausto-Sterling, Anne. 2000.
- ↑ Butler, Judith. 2004.
- ↑ Wilchins, Riki. 2002.
- ↑ Stroud District Council "Gender Equality SCHEME AND ACTION PLAN 2007" Arxivat 2008-02-27 a Wayback Machine., defines the state of being transgender as "Non-identification with, or non-presentation as, the sex (and assumed gender) one was assigned at birth."
- ↑ 25,0 25,1 Gay and Lesbian Alliance Against Defamation.
- ↑ "USI LGBT Campaign – Transgender Campaign" (retrieved 11 January 2012) defines transgender people as "People who were assigned a sex, usually at birth and based on their genitals, but who feel that this is a false or incomplete description of themselves."
- ↑ B Bilodeau, Beyond the gender binary: A case study of two transgender students at a Midwestern research university, in the Journal of Gay & Lesbian Issues in Education (2005): "Yet Jordan and Nick represent a segment of transgender communities that have largely been overlooked in transgender and student development research – individuals who express a non-binary construction of gender[.
- ↑ "Layton, Lynne.
- ↑ Susan Stryker, Stephen Whittle, The Transgender Studies Reader (ISBN 1-135-39884-4), page 666: "The authors note that, increasingly, in social science literature, the term “third gender” is being replaced by or conflated with the newer term “transgender.”
- ↑ Joan C. Chrisler, Donald R. McCreary, Handbook of Gender Research in Psychology, volume 1 (2010, ISBN 1-4419-1465-X), page 486: "Transgender is a broad term characterized by a challenge of traditional gender roles and gender identity[.
- ↑ Sari L. Reisner, Kerith Conron, Matthew J. Mimiaga, Sebastien Haneuse, et al, Comparing in-person and online survey respondents in the US National Transgender Discrimination Survey: implications for transgender health research, in LGBT Health, June 2014, 1(2): 98-106. doi:10.1089/lgbt.2013.0018: "Transgender was defined broadly to cover those who transition from one gender to another as well as those who may not choose to socially, medically, or legally fully transition, including cross-dressers, people who consider themselves to be genderqueer, androgynous, and .
- ↑ Saudis Arrest 5 Pakistani TGs
- ↑ The Unkindest Cut | The science and ethics of castration
- ↑ «Turing, Alan (1912–1954)». Arxivat de l'original el 2009-09-01. [Consulta: 1r juliol 2016].
- ↑ Gays tell of mutilation by apartheid army
- ↑ 36,0 36,1 Frye, Phyllis «The International Bill of Gender Rights vs. The Cide House Rules: Transgender people struggle with the courts over what clothing they are allowed to wear on the job, which restroom they are allowed to use on the job, their right to marry, and the very definition of their sex». William and Mary Journal of Women and the Law, 7, Fall 2000, pàg. 139–145.
- ↑ «OUTfront! Lesbian, Gay, Bisexual & Transgendered Human Rights:"Battybwoys affi dead" Action against homophobia in Jamaica». AmnestyUSA.org, 07-05-2004 [Consulta: 4 juny 2010]. Arxivat 2 de juny 2010 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-06-02. [Consulta: 1r juliol 2016].
- ↑ «SPLCenter.org: 'Disposable People'». Arxivat de l'original el 2014-07-11. [Consulta: 1r juliol 2016].
- ↑ Sydney Morning Herald, March 18, 2010, Chi Tranter, "Norrie's 'ungendered' status withdrawn", http://news.smh.com.au/breaking-news-national/norries-ungendered-status-withdrawn-20100318-qhw5.html
- ↑ David Orzechowitz. «Gender, Sexuality, Culture and the Closet in Theme Park Parades». A: Gender and Sexuality in the Workplace. Emerald Group, 2010, p. 241. ISBN 9781848553712. «The dominance of a homonormative culture in Parades subordinates male heterosexuality to male homosexuality.»
- ↑ «Homonormativity». Positive Space Network. Arxivat de l'original el 2 de juliol 2015. [Consulta: 3 gener 2015].
- ↑ 42,0 42,1 Duggan, Lisa.
- ↑ Stryker, Susan. 2008.
- ↑ Griffin, Penny.
- ↑ Robinson, Brandon Andrew. 2012.
Bibliografia
[modifica]- Benfer, Amy. "The Nuclear Family Takes a Hit." Salon.com 7 June 2001. 5 May 2008 [1] Arxivat 2008-05-22 a Wayback Machine..
- Dreyer,Yolanda. "Hegemony and the Internalisation of Homophobia Caused by Heteronormativity." Department of Practical Theology. 2007. University of Pretoria.5 May 2008 [2].
- Gray, Brandon."'Brokeback Mountain' most impressive of Tepid 2005."Box Office Mojo, LLC. 25 February 2006. 7 May 2008. [3].
- Lovaas, Karen, and Mercilee M. Jenkins. "Charting a Path through the 'Desert of Nothing.'" Sexualities and Communication in Everyday Life: A Reader. 8 July 2006. Sage Publications Inc. 5 May 2008 [4].
- Peele, Thomas. Composition Studies, Heteronormativity, and Popular Culture. 2001 Boise State University. 5 May 2008. [5].
- The Pew Forum on Religion and Public Life. "U.S. Religious Landscape Survey." 7 May 2008. 7 May 2008. [6].
- Bibliografia addicional
- Judith Butler, Bodies That Matter
- Judith Butler, Gender Trouble
- Michel Foucault, History of Sexuality
- Chrys Ingraham, The Heterosexual Imaginary: Feminist Sociology and Theories of Gender: Sociological Theory: July 1994
- Michael Warner, ed. Fear of a Queer Planet. Minneapolis MN: University of Minnesota Press, 1993.
- Jillian Todd Weiss: The Gender Caste System – Identity, Privacy, and Heteronormativity Arxivat 2011-09-29 a Wayback Machine.
- Recent academic article on legal challenges that have been made to the heteronormativity of marriage Arxivat 2016-11-15 a Wayback Machine.