André Brink
André Brink | |
![]() | |
Lyonban, 2007-ben | |
Született | André Philippus Brink (afrikaans) 1935. május 29. Vrede , ![]() |
Elhunyt | 2015. február 6. (79 évesen) Fokváros (Hollandiából Dél-Afrikába tartó járaton) |
Állampolgársága | dél-afrikai |
Nemzetisége | dél-afrikai |
Házastársa | Karina Szczurek |
Foglalkozása |
|
Iskolái | North-West University |
Kitüntetései |
|
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz André Brink témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
André Philippus Brink OIS (Vrede, 1935. május 29. – ?, 2015. február 6.) dél-afrikai regényíró, esszéíró és költő. Írt afrikaansul és angolul is, és angolt tanított a Fokvárosi Egyetemen .[1][2]
Az 1960-as években Brink, Ingrid Jonker ,[3] Etienne Leroux[4] és Breyten Breytenbach[5] kulcsfigurái voltak a Die Sestigers ("A hatvanévesek") néven ismert jelentős afrikaans disszidens szellemi és irodalmi mozgalomnak. Ezek az írók arra törekedtek, hogy megismertessék az afrikáner népet a világirodalommal, hogy az afrikaans nyelvet használva felszólaljanak a szélsőséges afrikáner nacionalista és fehér felsőbbrendű nemzeti párt által irányított kormányzat ellen, valamint bevezessék az irodalmi modernizmust, a posztmodern irodalmat, a mágikus realizmust és más globális irányzatokat az afrikaans irodalomba. Míg André Brink korai regényei különösen az apartheiddel szembeni ellenállásával foglalkoztak, későbbi munkái a Nemzeti Párt uralmának 1994-es megszűnése óta a dél-afrikai élet új kérdéseivel foglalkoztak.
Életrajza
[szerkesztés]Brink Vredében született, a Szabadállamban. Lydenburgba költözött, ahol 1952-ben érettségizett a Lydenburg Gimnáziumban (Hoërskool Lydenburg) hét kitüntetéssel, ő a második diák az akkori Transvaalból ,[6] aki elérte ezt a bravúrt, és afrikaans irodalmat tanult a dél-afrikai Potchefstroom Egyetemen . Az irodalomhoz való hatalmas kötődése 1959 és 1961 között Franciaországba vitte, ahol a párizsi Sorbonne Egyetemen szerzett diplomát összehasonlító irodalomból.
Ottléte során egy tagadhatatlan tényre bukkant, amely örökre megváltoztatta a véleményét: a fekete diákokat a többi diákkal egyenlő társadalmi alapon kezelték. Visszatérve Dél-Afrikába, ő lett az egyik legkiemelkedőbb fiatal afrikaans író, Etienne Leroux[4] regényíró és Breyten Breytenbach[5] költő mellett, hogy írásaival megtámadja a Nemzeti Párt apartheid politikáját. Egy második franciaországi utazása során 1967 és 1968 között megszilárdította politikai álláspontját az apartheiddel szemben, és afrikaansul és angolul is írni kezdett, hogy bővítse közönségét, és felülmúlja azt a bírálatot, amellyel szülőhazájában akkoriban szembesült.
Valójában Kennis van die aand (1973) című regénye volt az első afrikaans könyv, amelyet a dél-afrikai kormány betiltott.[7] André Brink lefordította a Kennis van die aand-t angolra, és külföldön is megjelentette Looking on Darkness címmel. Ez volt az első saját fordítása.[8] Ezt követően egyszerre írta műveit angolul és afrikaansul.[9] 1975-ben szerzett PhD fokozatot irodalomból a Rhodes Egyetemen .
2008-ban A Chain of Voices című regénye egyik jelenetének visszhangjaként családját tragédia érte, amikor unokaöccsét, Adri Brinket felesége és gyermekei szeme láttára meggyilkolták gautengi otthonukban.[10]
Az Amszterdamból Dél-Afrikába tartó járaton halt meg Belgiumból haza tartva, ahol a belga frankofón Université Catholique de Louvain díszdoktori címet kapott.[11] Ötször volt házas. Brink fia, Anton Brink művész.[12]
Művei
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/c/c6/Brink.jpg)
Regények
[szerkesztés]- The Ambassador
- Looking on Darkness (Kennis van die aand, 1973)
- Fekete éjbe nézve – Európa, Budapest, 1980 · ISBN 9630721864 · Fordította: Betlen János
- An Instant in the Wind (1975) shortlisted for the Booker Prize.
- Rumours of Rain (1978) – shortlisted for the Booker Prize[13]
- Aszály vagy vízözön – Európa, Budapest, 1982 · ISBN 9632715721 · Fordította: Betlen János
- A Dry White Season (1979) – Martin Luther King Memorial Prize[14]
- A Chain of Voices (1982)
- The Wall of the Plague
- States of Emergency (1989)
- An Act of Terror (1992)
- The First Life of Adamastor (1993) [15]
- On the Contrary (1994)
- Imaginings of Sand (1996)
- Homokba írt történet – Európa, Budapest, 1998 · ISBN 9631421082 · Fordította: Koppány Márton
- Devil's Valley (1998)
- The Rights of Desire (2000)
- The Other Side of Silence (Anderkant die Stilte) (2002)
- Before I Forget (2004)
- The Other Side of Silence (2004)
- Praying Mantis (2005)
- The Blue Door (2006)
- Other Lives (2008)
- Philida (2012)
Emlékiratok
[szerkesztés]- A Fork in the Road (2009)
Esszék
[szerkesztés]- Languages of the Novel: A Lover's Reflections (1998)
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Cowell, Alan: André Brink, South African Literary Lion, Dies at 79. The New York Times, 2015. február 7. (Hozzáférés: 2015. április 30.)
- ↑ André Brink - Literature. literature.britishcouncil.org . (Hozzáférés: 2020. július 8.)
- ↑ Ingrid Jonker (1933. szeptember 19. – 1965. július 19.) dél-afrikai költő, író, a modern afrikaans irodalom egyik alapítója.
- ↑ a b Etienne Leroux (1922. június 13. – 1989. december 30.) afrikaans író, a dél-afrikai Sestigers irodalmi mozgalom tagja.
- ↑ a b Breyten Breytenbach (1939. szeptember 16. –) dél-afrikai író, költő és festő, aki nemzetközileg is ismertté vált, mint az apartheid idején Dél-Afrika disszidens költője és hangos kritikusa.
- ↑ A Transvaal Colony a Transvaal régióra utaló név volt a közvetlen brit uralom és katonai megszállás időszakában, a második búr háború vége (1902, amikor a Transvaal Köztársaság feloszlott) és a Dél-afrikai Unió létrehozása (1910) között.
- ↑ Brink, André: A Long Way From Mandela's Kitchen. New York Times, 2010. szeptember 11. (Hozzáférés: 2012. október 15.) „One of my novels had the dubious distinction of being the first book in Afrikaans to be banned under apartheid.”
- ↑ Brink, André (2003): "English and the Afrikaans Writer" in: Steven G. Kellman Switching languages. Translingual writers reflect on their craft. University of Nebraska Press, p. 218.
- ↑ 'A Chain of Voices (review). [2009. szeptember 15-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. június 14.)
- ↑ For better or worse The Economist. 12 February 2009
Between staying and going The Economist. 25 September 2008 - ↑ Thorpe, Vanessa. „André Brink, anti-apartheid novelist and campaigner, dies aged 79”, The Observer , 2015. február 7. (Hozzáférés: 2015. február 14.)
- ↑ anton brink. South African Artists. [2008. június 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. június 27.)
- ↑ The Booker Prize 1978. The Man Booker Prize, 1978 (Hozzáférés: 2015. április 30.)
- ↑ Carolyn Turgeon, "A Dry White Season" at encyclopedia.com.
- ↑ Az Adamastor egy mitológiai karakter, amelyet Luís de Camões portugál költő alkotott meg Os Lusíadas című epikus költeményében (első kiadása 1572-ben) a Jóreménység-fok megszemélyesítéseként, szimbolizálja a tenger veszélyeit és a félelmetes természeti erőket és végül a portugálok győzték le a felfedezések korában. Adamastor viharként nyilvánul meg.
További információk
[szerkesztés]- André Brink at British Council: Literature
- André Brink at the Internet Book List
- André Brink Archiválva 2012. december 9-i dátummal az Archive.is-en on Books LIVE
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben az André Brink című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.