Балаж Бела
Перейти до навігації
Перейти до пошуку
Балаж Бела | |
---|---|
угор. Balázs Béla | |
![]() | |
Ім'я при народженні | угор. Bauer Herbert[1] |
Народився | 4 серпня 1884[3][4][…] Сеґед, Угорщина[2][6] |
Помер | 17 травня 1949[2][3][…] (64 роки) Будапешт, Друга Угорська республіка[2][6] ·інсульт |
Поховання | Керепеші |
Країна | ![]() |
Діяльність | поет, письменник, сценарист, хореограф, кінокритик, лібретист, кінорежисер, film theorist, композитор, aesthetician, фотограф |
Alma mater | Будапештський університет (1906) |
Науковий ступінь | доктор філософських наук |
Знання мов | угорська[3][7] |
Заклад | Nyugatd і Q61942857? |
Партія | Комуністична партія Німеччини |
Батько | Simon Bauerd |
Брати, сестри | Бауер Ервін Симонович і Bauer Hildad |
У шлюбі з | Edith Boned |
Нагороди | |
IMDb | ID 0049462 |
Балаж Бела (псевдонім Герберта Бауера; 4.VIII 1884, Сегед — 17.V 1949, Будапешт) — угорський письменник і теоретик кіно.
У літературі виступив 1908 як поет-символіст.
Учасник Пролетарської революції в Угорщині 1919, після поразки якої емігрував до Відня, 1927 — до Берліна. В 1931—45 жив у СРСР.
Романи: «Неможливі люди» (1930), «Карлусь Бруннер» (1936), «Генріх починає боротьбу» (1941), збірки віршів — «Лети, моє слово» (1944), «Мій шлях» (1945). Автор книг про кіномистецтво, автобіографічного роману «Юність мрійника» (1948), сценаріїв, казок. В Угорській Народній Республіці було встановлено державну премію ім. Б. Балажа в галузі кінематографії.[8]
- ↑ FamilySearch — 1999.
- ↑ а б в г Балаж Бела // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохорова — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1969.
- ↑ а б в г Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б в SNAC — 2010.
- ↑ Encyclopædia Britannica
- ↑ CONOR.Sl
- ↑ Балаж Бела // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1977. — Т. 1 : А — Борона. — С. 331.