Константи Ільдефонс Галчинський
Константи Ільдефонс Галчинський | ||||
---|---|---|---|---|
Konstanty Ildefons Gałczyński | ||||
![]() | ||||
Псевдонім | Karakuliambro | |||
Народився | 23 січня 1905 Варшава | |||
Помер | 6 грудня 1953 (48 років) Варшава ·інфаркт міокарда | |||
Поховання | Військові Повонзки | |||
Країна | ![]() | |||
Національність | поляк | |||
Місце проживання | 6 Aleja Róż in Warsawd | |||
Діяльність | поет, перекладач | |||
Мова творів | польська | |||
Роки активності | 1923—1953 | |||
Magnum opus | The Green Goose Theatred | |||
Партія | Польська об'єднана робітнича партія | |||
Мати | Wanda Gałczyńskad | |||
Діти | Kira Gałczyńskad і Konstanty Ildefons Gałczyńskid | |||
Нагороди | ||||
Сайт: kigalczynski.pl | ||||
| ||||
![]() | ||||
Константи Ільдефонс Галчинський (пол. Konstanty Ildefons Gałczyński; 23 січня 1905, Варшава — 6 грудня 1953, Варшава) — польський поет, перекладач.
Константи Галчинський (Ільдефонс — його своєрідний псевдонім, прибране «поетичне ім'я») народився у Варшаві 23 січня 1905 року в сім'ї залізничного техніка. На початку Першої світової війни батьки Галчинського переїхали до Москви. Там Константи навчався в школі Польського комітету. 1918 року сім'я повернулася до Варшави.
Закінчивши гімназію, Галчинський у 1923–1926 роках навчався у Варшавському університеті на відділенні класичної англійської філології. Як зазначив Роман Лубківський, гуманітарна освіта дала Галчинському «не тільки знання зі світової культури та мистецтва, а й змогу відчути поезію ніби зсередини, блискуче оволодіти прийомами віршування — від гекзаметра до верлібру».
У 1931–1933 роках Галчинський працював референтом в польському консульстві в Берліні. У 1934–1936 роках поет із сім'єю мешкав у Вільнюсі.
1939 року поета призвали до армії. Уже 17 вересня рядовий піхоти Галчинський потрапив у німецький полон. Він п'ять із половиною років провів у таборі для військовополонених.
Після війни працював у популярному журналі «Пшекруй» («Огляд»). Злигодні воєнних років підірвали здоров'я поета. Перші два інфаркти — 1940 та 1952 років — Галчинський переміг, а третій виявився фатальним: 6 грудня 1953 року поета не стало.
До Другої світової війни побачили світ такі видання Галчинського:
- поема «Кінець світу» (1928),
- сатирична повість «Ослик Порфіріон, або Клуб святотатців» (1929),
- поема «Бал у Соломона» (1933),
- збірка «Поетичні твори» (1937).
Повоєнна творчість представлена такими виданнями:
- поетичні збірки «Зачарований візок» (1948), «Шлюбні обручки» (1949), «Ліричні вірші» (1952),
- ліричний цикл «Пісні» (1953),
- цикл сатиричних мініатюр-фейлетонів «Листи з фіалкою» (1946–1950),
- поеми «Ольштинська хроніка» (1950), «Ніоба» (1951), «Віт Ствош» (1952),
- сатирична поема «Подорож Хризостома Бульвеція до Темнограда» (1953).
Володимир Моренець писав: «Галчинський розробив і утвердив оригінальну поетику художнього діалогізму, що ґрунтується на творчому використанні світових мистецьких надбань. Його стиль відзначається тонким поєднанням лірики, гумору й сатири. Письменник поставив на службу реалістичному мистецтву новаторські прийоми гротеску й абсурду». Точно й лаконічно про творчість поета висловився Леопольд Стафф у чотиривірші «Галчинський»:
- Показав ти в єретичній імпресії
- Через фрашки, мов гуси, тлусті,
- Скільки ж то безглуздя в поезії
- І поезії — у безглузді.
Роман Лубківський зазначив: «У „п'ятірному гроні“ найвидатніших польських поетів XX століття Галчинський, після Леопольда Стаффа і Юліана Тувіма, ділиться місцем із Владиславом Бронєвським та Ярославом Івашкевичем»[2].
Галчинський перекладав твори англійських, німецьких, французьких іспанських, чеських, російських та інших письменників.
Окремі твори Галчинського українською мовою переклали Роман Лубківський, Іван Глинський, Петро Тимочко, Володимир Гуцаленко, Казимир Гурницький, Дмитро Павличко, Світлана Космачевська та інші.
- Константин (Ільдефонс) Галчинський // Антологія польської поезії: В двох томах. — Т.2. — К.:Дніпро, 1979. — С.249—292.
- Всесвіт. — 1961. — № 11; 1968. — № 9; 1969. — № 8; 1973. — № 3; 1980. — № 1; 1985. — № 3; 1997. — № 2.
- Гурницький К. Земля в польоті. — Ужгород, 1981.
- Слов'янська ліра. — К., 1983.
- Поклик. — К., 1984.
- 50 польських поетів: Антологія польської поезії у перекладах Дмитра Павличка. — К., 2001.
- Зачарована бричка: Поема / З польської переклав Роман Лубківський // Всесвіт. — 2014. — № 1—2. — С.5—9.
- Вибрані вірші / З польської переклав Роман Лубківський // Всесвіт. — 2014. — № 3—4. — С.15—30.
- Варшавские голуби. — Москва, 1962.
- Стихи. — Москва, 1967.
- Избранное. — Москва, 1975.
- Моренець В. П. Галчинський Константи Ільдефонс // Українська літературна енциклопедія : В 5 т. / редкол.: І. О. Дзеверін (відповід. ред.) та ін. — К. : Голов. ред. УРЕ ім. М. П. Бажана, 1988. — Т. 1 : А—Г. — С.383.
- Бондаренко Г. Ґалчинський Константи Ільдефонс // Зарубіжні письменники: Енциклопедичний довідник у двох томах. — Т.1: А—К / За редакцією Н. Михальської та Б. Щавурського. — Тернопіль: Навчальна книга — Богдан, 2005. — С.430—431.
- Моренець В. П. Джерела поетики Константи Ільдефонса Галчинського. — К.: Наукова думка, 1986. — 140 с.
- Лубківський Роман. Поет із сузір'я, найближчого до нас / Роман Лубківський // Всесвіт. — 2014. — № 1—2. — С.292—293.
- Бондаренко Галина. Людина і світ в поезіях К. І. Галчинського // Бондаренко Г. Ф. Літературознавчі проспекції: компаративістська генологія / Галина Бондаренко. — Житомир: Видавництво «Полісся», 2014. — С.187—195.
- Stawar A. O Gałczynskim. — Warszawa: Czytelnik, 1959. — 397 s.
- Ґалчинський Константи Ільдефонс // Зарубіжні письменники : енциклопедичний довідник : у 2 т. / за ред. Н. Михальської та Б. Щавурського. — Тернопіль : Навчальна книга — Богдан, 2005. — Т. 1 : А — К. — С. 430. — ISBN 966-692-578-8.
- Ґалчинський // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.