Рада народних комісарів РСФРР
Рада народних комісарів РСФРР (рос. Совет народных комиссаров РСФСР, Совнарком РСФСР, СНК РСФСР; Раднарком, Рада народних комісарів РСФРР) — уряд Російської Соціалістичної Федеративної Радянської Республіки після жовтневого перевороту 1917 року і РСФРР від 1918 до 1946 року. Складався з народних комісарів, аналогів міністрів, що керували народними комісаріатами (наркоматами), аналогами міністерств. Від 1922 року, після створення СРСР, був створений на союзному рівні.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5a/%D0%9F%D0%B5%D1%80%D0%B2%D1%8B%D0%B5_%D0%BD%D0%B0%D1%80%D0%BA%D0%BE%D0%BC%D1%8B_1917.png/500px-%D0%9F%D0%B5%D1%80%D0%B2%D1%8B%D0%B5_%D0%BD%D0%B0%D1%80%D0%BA%D0%BE%D0%BC%D1%8B_1917.png)
Наркомат | Комісар |
---|---|
Голова | Володимир Ленін |
внутрішніх справ | Олексій Риков |
землеробства | Володимир Мілютін |
праці | Олександр Шляпніков |
військових і морських справ | Володимир Антонов-Овсієнко |
Микола Криленко | |
Павло Дибенко | |
торгівлі й промисловості | Віктор Ногін |
освіти | Анатолій Луначарський |
освіти | Іван Скворцов-Степанов |
закордонних справ | Лев Троцький |
юстиції | Георгій Оппоков |
справ продовольства | Іван Теодорович |
пошт і телеграфів | Микола Глебов-Авілов |
національностей | Йосип Сталін |
залізниць | - |
Історичний перший склад Раднаркому сформувався в умовах жорсткої боротьби за владу. У зв'язку із демаршем виконкому залізничної профспілки Викжель, що не визнав Жовтневої революції, і вимагав формування «однорідного соціалістичного уряду» із представників усіх соціалістичних партій, посада наркома залізниць залишилася незаміщеною. Надалі, у січні 1918 року, більшовикам вдалося внести розкол в залізничну профспілку, сформувавши паралельний Викжелю виконком Викжедор, що складався в основному з більшовиків та лівих есерів. До березня 1918 опір Викжеля був остаточно зломлений, а основні повноваження як Викжеля, так і Викжедора, передані Наркомату шляхів сполучення.
Наркомат у військових і військово-морських справах був сформований, як колегія, у складі Антонова-Овсієнка, Криленка та Дибенка. На квітень 1918 року цей комітет фактично припинив своє існування.
За спогадми першого наркома просвіти А. Луначарского, перший склад Раднаркому був багато в чому випадковий, а обговорення списку супроводжувалося коментарями Леніна: «якщо виявляться непридатними — зуміємо замінити». Як писав перший нарком юстиції, більшовик Г. Ломов-Оппоков, його знання з юстиції включали у себе головним чином детальне знання про царські в'язниці із особливостями режиму: «ми знали — де б'ють, як б'ють, де і як саджають в карцер, але ми не вміли управляти державою».
- (укр.) Тинченко Я. Перша українсько-більшовицька війна (грудень 1917 — березень 1918) — Київ-Львів, 1996.
- (рос.) Савченко В. А. Двенадцать войн за Украину [Архівовано 16 травня 2013 у Wayback Machine.]. — Харьков: Фолио, 2006.