Утьосов Леонід Осипович
Леонід Осипович Утьосов | ||||
---|---|---|---|---|
рос. Леонид Утёсов | ||||
![]() | ||||
кадр з фільму «Веселі хлоп'ята» | ||||
Ім'я при народженні | Лазар Йосифович Вайсбейн | |||
Народився | 10 [22] березня 1895 Одеса, Херсонська губернія, Російська імперія (нині Україна) | |||
Помер | 9 березня 1982 Москва, РРФСР, СРСР | |||
Поховання | Новодівичий цвинтар | |||
Національність | український єврей | |||
Громадянство | Російська імперія, СРСР | |||
Діяльність | співак, диригент, керівник оркестру, актор | |||
Роки діяльності | 1910—1982 | |||
Дружина | перша: Олена Йосипівна Гольдіна (сцен. псевдонім Ленська) — з 1914 по 1962; друга — Антоніна Сергіївна Ревельс (1982) | |||
Діти | Едіт Утьосова | |||
IMDb | nm0882607 | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
Леоні́д О́сипович Утьо́сов (справжнє ім'я Лазар (Лейзер) Йосифович Вайсбейн; *10 (23) березня 1895, Одеса, Херсонська губернія, Російська імперія — 9 березня 1982, Москва, РРФСР, СРСР) — радянський артист естради, співак і кіноактор єврейського походження. Перший з артистів естради, якому було присвоєно звання народного артиста СРСР (1965).
Народився в Одесі, у багатодітній єврейській родині[1] 10 [22] березня 1895 року. Упродовж багатьох десятиліть у всіх довідниках днем народження Утьосова називалося 21 березня. Сам він відзначав свій день народження 22 березня, а на запитання з цього приводу відбувався жартами: «Енциклопедія вважає, що 21-го. Вона енциклопедія, їй видніше»[2], — жодних серйозних доводів при цьому не наводячи. Однак у книзі метричних записів канцелярії одеського міського рабина за березень 1895 року є запис такого змісту (у дореволюційній орфографії): «Часть — I — О РОДИВШИХСЯ №- Женскій — 427 №- Мужскій — 421 Состояніе отца, имена отца и матери — Херсонскій м/щ [мѣщанинъ] Iосіфъ Кельманов[ич]ъ Вайсбейнъ, жена Малка. Кто родился и какое ему или ей дано имя — близнецы сынъ Лазарь, дочь Перля род[ились] 10 марта — обр[ѣзаніе] 17»[3][4].
Навчався в комерційному училищі, паралельно брав уроки музики. Деякий час був гімнастом у мандрівному цирку. З 1912 року виступав у Кременчуцькому театрі мініатюр; тоді ж узяв собі псевдонім Леонід Утьосов.
З 1913 року працював в Одесі у Великому Рішельєвському та Малому Рішельєвському театрах, Херсонському театрі мініатюр, пересувному театрі мініатюр «Мозаїка».
З 1917 року працював у Москві та Петрограді (Ленінграді).
У серпні-вересні 1918 року вперше виступав з концертами в Києві, в Інтимному театрі.[5]
У 1929 році заснував джаз-оркестр. Перший концерт колективу, що дістав назву «Теа-джаз», відбувся 8 березня 1929 року на сцені ленінградського Малого оперного театру.
1933 року знявся у головній чоловічій ролі (Костя Потєхін) у першій радянській музичній кінокомедії «Весёлые ребята» (1934), українська назва якої від початку й донині відома в некоректному перекладі «Веселі хлоп'ята», тоді як правильно було б «Веселі хлопці».
У роки війни вів активну концертну діяльність на фронтах. Активно виступав до 1966 року, потім спорадично з однією-двома піснями майже до кінця життя.
Помер у Москві, похований на Новоді́вичому цвинтарі. Його ім'ям названо вулицю в Одесі (колишній Трикутний провулок); на вулиці Дерибасівській йому встановлено пам'ятник.
- 1919 — Лейтенант Шмідт — борець за волю (рос. Лейтенант Шмидт — борец за свободу) — адвокат Зарудний
- 1923 — Торговельний дім «Антанта і К» (рос. Торговый дом «Антанта и К») — Петлюра
- 1926 — Кар'єра Спірьки Шпандиря (рос. Карьера Спирьки Шпандыря) — Спірька Шпандирь
- 1928 — Чужі (рос. Чужие) — червоноармієць Єгоров
- 1934 — Веселі хлоп'ята (рос. Весёлые ребята) — Костя Потєхін
- 1940 — Фільм-концерт (Концерт на екрані) (рос. Фильм-концерт (Концерт на экране)) — виконавець пісень
- 1942 — Концерт фронтові (рос. Концерт фронту) — виконавець пісень
- 1954 — Веселі зірки (рос. Весёлые звёзды) — виконавець пісень
- 1963 — Мелодії Дунаєвського (рос. Мелодии Дунаевского, художньо-документальний)
- 1971 — З піснею життям (рос. С песней по жизни, художньо-документальний)
- 1974 — Петро Мартинович і роки великого життя (рос. Пётр Мартынович и годы большой жизни, художньо-документальний)
- 1975 — Аркадій Райкін (рос. Аркадий Райкин, документальний)
- 1980 — Я мить чудову пам'ятаю (рос. Я помню чудное мгновенье, документальний)
- Утёсов Л. О. Записки актёра. — М., 1939.
- Утёсов Л. О. С песней по жизни. — М., 1961.
- Утёсов Л. О. Спасибо, сердце! Воспоминания, встречи, раздумья. — М., 1976.
- Утёсов Л. О. Прости-прощай, Одесса-мама! (Стихи. Сост. А. Г. Иванов). — М., 2003.
Одного разу до Утьосова в театр прибіг товариш, куплетист Лев Зінгерталь, що в артистичному товаристві мав прізвисько «Улюбленець півдня Росії», і бідкався, що в нього поцупили фрак, а без костюма на сцену не випускали. Утьосов негайно пішов до кафе «Фанконі», де містився «штаб» Мишка Япончика. Япончик запрошує співака до столика, проте Утьосов відмовляється й розповідає про крадіжку фрака. Мишко покликав когось із своїх і наказав: «Повернути акторові шматок хліба» (цебто фрак). Утьосов подякував і пішов. За півгодини, повернувштсь до театру, він побачив там Зінгерталя з обличчям землистого кольору. Виявилося, що люди Япончика «повернули»… 18 фраків.
У філателії: 16.03.2015 року УКРПОШТА випустила в обіг художній поштовий конверт з оригінальною маркою «Леонід Утьосов. 1895—1982» (КОМ 285, ОМК 280). На конверті зображено портрет співака й кіноактора, напис: «Леонід Утьосов. 1895—1982»; мікрошрифт: «УКРАЇНА UKRAINA». На марці зображено оркестр; напис: «УКРАЇНА UKRAINA 2015». Номінал марки — 2,00 грн. Тираж 400 000 примірників. Дизайн Юлії Дюпіної. Конверт з оригінальною маркою надруковано на ДП «Поліграфічний комбінат „Україна“».
- ↑ Згідго з метричними записами про народжених євреїв у канцелярії одеського міського рабина, доступними на сайті єврейської генеалогії JewishGen.org, у Леоніда Утьосова були брат Мойсей (у побуті Михаїл, 1886), сестри Хая (у побуті Клавдія, 1887), Песя (у побуті Паша та Прасков'я, 1889) і Перля (близнець, у побуті Поліна, 1895).
- ↑ Две Жены И Две Половинки Леонида Утесова. Архів оригіналу за 16 грудня 2007. Процитовано 17 червня 2007.
- ↑ Факсимиле записи о рождении Леонида Утёсова. Архів оригіналу за 21 січня 2022. Процитовано 31 жовтня 2020.
- ↑ Найдис Инна. Улица Утёсова в Одессе через наши пролегла сердца… (Интервью с Эдуардом Амчиславским). — Мигдаль-Times. — 2015. — № 1. — С. 11.
- ↑ [1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Russia_stamp_L.Utyosov_1999_2r.jpg/200px-Russia_stamp_L.Utyosov_1999_2r.jpg)
- Бейлин А. Леонид Утёсов. // У кн.: Воображаемый концерт. Рассказы о мастерах советской эстрады. — Л., 1971, с. 102—105.
- Булгак Л. Г. Леонид Утёсов. // У кн.: Певцы советской эстрады. [Вып. 1.] — М., 1977, с. 3—20.
- Дмитриев Ю. А. Леонид Утёсов. — М., 1982.
- Скороходов Г. А. Звёзды советской эстрады. — М., 1982; 2-е изд.: М., 1986 (розділ «Секрет Утёсова», с. 18-33, 2-е вид. с. 25—43).
- Некролог. — «Советская культура», 1982, 12 марта.
- Марягин Л. Неизвестный Утёсов. — «Советская эстрада и цирк», 1990, № 6.
- Мангушев М., Котлярчук Б. Трудные годы «Весёлых ребят». — «Советская эстрада и цирк», 1991, № 12.
- Ревельс А. С. Рядом с Утёсовым. — М., 1995.
- Неизвестный Утёсов. Упорядник Г. А. Скороходов. — М., 1995.
- Александров В. А. Мой Утёсов. — «Нева», 1995, № 6.
- Лебедєв В. Він став Утьосовим. — «Культура і життя», 1995, 22 березня.
- Акимов В. В. Леонид Утёсов. — М., 1999.
- Хорт А. Н. Король и свита. Забавные картинки из жизни Леонида Утёсова, его друзей и его Одессы. — М., 2000.
- Скороходов Г. А. Леонид Утёсов на эстраде, на пластинках и в кино. // У кн.: Скороходов Г. А. В поисках утраченного. — М., 2000, с. 3—24.
- Кипнис Г. На перекрёстках встреч. — К., 2001.
- Імена України в космосі. — Львів — К., 2003.
- Погадаев В. А., Погадаева П. В. П. Рамли и Леонид Утёсов: параллели творчества. // У кн.: Малайско-индонезийские исследования. Выпуск 16. М., Общество «Нусантара», 2004, с. 208—218.
- Скороходов Г. А. Диски Леонида Утёсова. // У кн.: Скороходов Г. А. Тайны граммофона. Всё неизвестное о пластинках и звёздах грамзаписи. — М., 2004, с. 36—57; Отколовшийся Яков Скоморовский. // Там же, с. 57—65.
- Pogadaev Victor, Pogadaeva Polina. Ramlee and Leonid Utesov: Parallels of Creativity. // У кн.: P. Ramlee di Cakera Nusantara. Editor Awang Azman Awang Pawi, Khor Chooi Lian. Universiti Malaysia Sarawak, Kota Samarahan, 2005, p. 239—249.
- Сафошкин В. Д. Леонид Утёсов. — М., 2005.
- Генсіцька І. Біля витоків вітчизняного джазу. — «Музика», 2005, № 3.
- Скороходов Г. А. Леонид Утёсов. Друзья и враги: Н. Эрдман, М. Зощенко, И. Бабель, И. Дунаевский. — М. : АСТ: Олимп, 2007. — 317 с.
- Олексій Надемлінський про Антоніо Страдіварі, Михайла Грушевського, Джима Корбетта, Леоніда Утьосова, Сальвадора Далі / О. Надемлінський. — Київ : Грані-Т, 2007. — 144 с. (Серія «Життя видатних дітей»). — ISBN 978-966-292-381-0 (рос.)
- Гейзер М. М. Леонид Утёсов (серія «Жизнь замечательных людей»). — М., 2008.
- Клитин С. С. Теа-джаз Л. Утёсова. // У кн.: Клитин С. С. История искусства эстрады. Учебник. — СПб., 2008, с. 342—345.
- Амчиславский Б., Амчиславский Э. Я родился в Одессе… (По материалам архива Фонда «Музей-квартира Л. О. Утёсова в Одессе»). Книга первая. — Одесса — Нью-Йорк: EDNA Media Corp, 2009.
- Таглина Ольга. Леонид Утёсов (Знаменитые украинцы). — Х., 2009.
- Кудрявцев Л. А. Знаменитые киевляне и одесситы XX в. — К., 2010.
- Надеждин Н. Я. Леонид Утёсов: «Тебе не хочется покоя…»: [біографічні оповідання] (серія «Неформальные биографии»). — М., 2011.
- Амчиславский Б. Леонид Утёсов: легенды и мифы, документы и факты. / Диссертация на соискание ученой степени доктора философии в области искусствоведения. — СПб., МУФО, 2013.
- Амчиславский Э. Утёсовская энциклопедия, как максимальное информативное издание, компактно вобравшее в себя данные о советской эстраде XX века. / Диссертация на соискание ученой степени доктора философии в области искусствоведения. — СПб., МУФО, 2013.
- Хорт А. Н. «Леонид Утёсов. С песней по жизни». (Серия «Людям о людях»). — М.: «Вече», 2013.
- Коверза Олена. Icторичний вимiр творчої дiяльностi Леонiда Утьосова першоi третини XX cт. в Українi (1920 — 1930-тi роки) / Науковий вiсник Нацiональної музичної Академiї України iм. П.Чайковського. Випуск 100. Актуальнi питання духового виконавства в сучаснiй Українi. До 100-рiччя НМАУ iм. П.Чайковського. — К., 2013, с. 182—194.
- Герасимова Г. П. Утьосов Леонід Йосипович // У кн.: Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 256. — ISBN 978-966-00-1359-9.
- Амчиславский Б., Амчиславский Э. Я родился в Одессе… (По материалам архива Фонда «Музей-квартира Л. О. Утёсова в Одессе»). Книга вторая, часть первая. — Н.-Й.: EDNA Media Corp, IUFS USA, 2014.
- Амчиславский Б., Амчиславский Э. Я родился в Одессе… (По материалам архива Фонда «Музей-квартира Л. О. Утёсова в Одессе»). Книга вторая, часть вторая. — Н.-Й.: EDNA Media Corp, IUFS USA, 2014.
- Амчиславский Б., Амчиславский Э. Я родился в Одессе… (По материалам архива Фонда «Музей-квартира Л. О. Утёсова в Одессе»). Книга третья. — Н.-Й.: EDNA Media Corp, IUFS USA, 2014.
- Амчиславский Б., Амчиславский Э. Одесский консул в столице. Леонид Утёсов: документы и факты. — Н.-Й.: EDNA Media Corp, IUFS USA, 2015.
- Мигдаль-Times. Еврейский журнал для всех. — 2015. — № 1. — 32 с. [Номер с заголовком «Человек-оркестр» на обложке целиком посвящён жизни и творчеству Л. Утёсова]
- Галяс Александр. Утёсов — знакомый и незнакомый. — Одесса, 2016.
- Коверза Елена Анатольевна. Джазовое искусство в Украине (40-е гг. XX в. ) и творческая деятельность Леонида Утёсова // Austrian Journal of Humanities and Social Sciences. 2016. №3-4 (дата звернення: 05.04.2024).
- Скороходов Г. Леонид Утесов. Песня, спетая сердцем. — М.: ООО «ТДАлгоритм», 2017. — 336 с.
- Железный Анатолий. Леонид Утёсов. Биография, дискография, тексты песен. — К., 2017.
- Амчиславский Б., Амчиславский Э. Навсегда Утёсовым остался! Леонид Утёсов в песнях, стихах, эпиграммах, автографах. — Н.-Й.: EDNA Media Corp, IUFS USA, 2018.
- Амчиславский Б., Амчиславский Э. Черное море Леонида Утёсова. Морская тема в жизни и творчестве Леонида и Эдит Утёсовых. — Н.-Й.: EDNA Media Corp, IUFS USA, 2019.
- Амчиславский Б., Амчиславский Э. Утёсовская энциклопедия. Том 1. А, Б, В. — Н.-Й.: EDNA Media Corp, IUFS USA, 2020.
- Амчиславский Э., Галяс А. Леонид Утёсов: вне сплетен и легенд. — Одесса: Бондаренко М. А., 2020.
- Померли 9 березня
- Померли 1982
- Поховані на Новодівичому цвинтарі в Москві
- Народні артисти СРСР
- Кавалери ордена Жовтневої Революції
- Кавалери ордена Трудового Червоного Прапора
- Леонід Утьосов
- Уродженці Одеси
- Одеські євреї
- Радянські актори
- Радянські співаки
- Єврейські музиканти
- Радянські джазмени
- Померли в Москві
- Люди, на честь яких названо астероїд
- Люди, на честь яких названо вулиці
- Українські євреї Росії
- Співаки та співачки, відомі під псевдонімами
- Артисти Одеси
- Одеські кінематографісти