اندیشه های کی یرکگور که خیلی جالب و به فکر فرو برنده بود و حس مشترک زیادی باهاش داشتم. فقط به نظرم کتاب چندان منسجم نیست یا حداقل ربط قسمت هایی رو که به نظر میرسه پرش داره، خوب توضیح نداده. و به خاطر همین یخورده گیج کننده است کتاب.
به سختی تمومش کردم، و اصلا پیشنهادش نمیکنم. تیکه هایی از کتابهای کیرکگور ( که البته بسیار زیبان ) دور هم جمع شدن ولی به نظر من هیچ کمکی نه به فهم ما از جهان، نه از جهان فیلسوف میکنند. در این سبک کتاب به نظرم کتاب «چگونه کیکرکگور بخوانیم» قطعا کتاب بهتریه.
براي شناخت فيلسوف خاص دانماركي "سورن كي يركگور" كتاب خوبي بود ولي نويسنده "رابرت فرگوسن" عملا هيچ چيزي ننوشته صرفا يكسري گزين گويه از فيلسوف با ذكر كتاب آورده و سعي كرده براش سرفصل بنويسه و در پايان اون رو براي خواننده تفهيم كنه.
كه كاش اينكار رو نمي كرد.
خوندن اين كتاب مثل اين بود كه توي اينترنت سرچ كنيد "سخن بزرگان ، كي ير كگور" و يك سري متن پيدا كنيد و اگر از متن يا جمله فيلسوف خوشتون اومد بريد سمت مطالعه كتابش.
در كل به صحبت هاي خود فيلسوف ٥ ستاره ميدم به سرفصل ها و نوشته هاي "رابرت فرگوسن" ١ ستاره ميدم
و بدين ترتيب ميانگين ميگيريم و ميشه ٣ ستاره در مجموع.
نكته مثبت كتاب براي من اين بود كه باعث شد از كي ير كگور "تكرار" "ترس و لرز" "يا اين يا آن" رو بگيرم و با هر سختي و مشقتي كه شده بخونمش ، چون بشدت سنگينه .
A good little intro to some of the thought of this influential thinker. The book doesn't make any claim to comprehensiveness or consistency. Instead it picks parts of his thought that appeal to the author and that he thinks might have something to say to a modern audience looking for help in dealing with how to live their lives. While I don't think I will pick up and read much Kierkegaard,I am glad I read this.
کتاب در هر فصل به رویارویی با یک پرسش از دریچه آثار کییرکگور میپردازد. پرسشی که صدالبته برای آدمی که در جهان کنونی میزید معنادار و درخور توجه درگیر کننده است. بخش درخور توجهی از هر فصل به نقل دقیق جملاتی یا در واقع صفحاتی از آثار کییرکگور اختصاص یافته و با بندهایی اغلب کوتاهتر از خود نویسنده کتاب همراه شده است. کتابی خوشخوان که میتواند بار دیگر ذهن را درگیر خود کند. آیا برای آشنایی با کییرکگور خوب است؟ اگر یک آشنایی خیلی خیلی خیلی اولیه مد نظر باشد و در این حد که اصلا این آدم کیست و از چه جور چیزهایی حرف میزند بله خوب است. اما برای یک قدم بیش از این هم نه. نقطه قوت کتاب شاید آن باشد که دست کم در ایران اغلب از کییرکگور تنها ترس و لرز شناخته شده و خوانده شده است و در این کتاب اتفاقا بیشتر به دیگر آثار او ارجاع شده است. به این ترتیب خواننده به طور ضمنی با محتوای مورد بحث دیگر کتابها نیز آشنا میشود و تصمیم میگیرد کدامها را بخواند. به هر رو، حتما برای مخاطب کمحوصله این روزها به عنوان دریچهای به جهان کییرکگور غنیمت است؛ اما نه دریچهای که با عبور از آن به جهان کییرکگور وارد شوی، دریچهای که از پشت آن تنها بتوانی نگاهی سرسری به ذهن دغدغهدار کییرکگور بیاندازی و تصمیم بگیری که بگذری یا جلوتر بروی.
کتابی مختصر و مفید شامل گزیدهای از افکار کییرکگور، از سری کتابهای ترجمه شده مدرسه زندگی توسط صالح نجفی، نشر هنوز. با خواندن این کتاب ضمن آشنایی با فضای ذهنی سورن کییرکگور و همینطور فهم بهتر فضای اگزیستانسیالیستی، میتوانید با توجه به هدف کتاب راه حلهایی برای ادراک و رفتار در زندگی عصر مدرن بیابید. متن شامل تفاسیر رابرت فرگوسن نویسنده کتاب و بریده هایی از متون اصلی کییرکگور است که فهم افکار او را آسانتر میکند. همچنین با اسامی مقالهها و مکتوبات کییرکگور آشنا میشوید. جذابترین نکته کتاب برای من قسمتی بود راجع به تصمیم گرفتن و عمل کردن بر مبنای انتخاب شخصی. نوعی یافتن هویت خویش در فضای پر سر و صدا و پر همهمه دوران مدرن که موضع گیری و بیان خود، در آن به تعویق میافتد.
در حد آشنایی مختصری با کی یرکگور و اینکه علاقه مند به خوندنش بشید، میتونه مفید باشه. نویسنده بیشتر از اینکه خودش حرف خاصی بزنه در فصل های مختلف به طور مختصر قسمت هایی از نظرات کی یرکگور را نقل قول میکنه و توضیح مختصری میده. میشه گفت نگاه نویسنده تقریبا بی طرفانه است و تلاش داره سوال برای ما ایجاد کنه و فقط کی یرکگور رو به ما بشناسونه. با اینحال فکر میکنم خیلی خلاصه و کوتاهه و حق مطلب رو ادا نمیکنه.
Nu sunt deacord cu interpretarile lui Robert Ferguson la adresa filozofiei kierkegaardiene, sunt oarecum copilaresti, prea simple, lipsite de esenta, adaptate la cateva sfaturi inutile de viata pe care le auzim peste tot (de exemplu sa nu traiesti in trecut). Pe alocuri interpretarile sale ocolesc cu vehementa subiectul propriu-zis si trage propriile sale concluzii, atribuindu-le lui Kierkegaard. Nota acordata e justificata in felul urmator: 1. Aceasta carte mi-a starnit 'nevoia' de a lectura singur scrierile kierkegaardiene, mai ales cartea "Sau-sau" care se ascunde in biblioteca mea de ceva vreme... sau invers, eu ma ascund de ea. 2. Pentru selectia foarte buna de citate, care a necesitat lecturarea tuturor scrierilor sale. 3. Pentru oportunitatea de a intalni si fragmente din alte opere ale acestuia, care inca nu sunt disponibile publicului din tara noastra.
I read one of Kierkegaard's books and I was left in utter shock with regards to his frankness and how the narrator played such a good role as a seducer. But seeing Kierkegaard through this book, I'm annoyed and disappointed in how he chooses to write to his audience... And I know now, it's not the case to be disappointed in the gravity of Kierkegaard but of the lens of this narrator. You don't get a good grip of the philosopher's style or ideas, not enough to feel emppeled to read him directly. So, no, I can't say that you will remember this book in years to come. 3 stars for the writer's narrating style though.
Having read other books in this series, i was unfortunately disappointed with Life Lessons From Kierkegaard. At times interesting and promising but rarely delivering. More a lazy compilation/ introductory reader to Kierkegaard whilst the others books in the series were more a open discussion on the immediate relevance of the subject's ideas today.
Comforting ditty for those wishing to be reassured more than provoked (well, as reassuring as Kierkegaard can get.) Sweet pocket-sized read on a mammoth canon. More quick mouthwash for the mind kind of action, not very mindblowing, but then again, why else would you read these? "Homework" section at the end especially charming.
Nice intro to Kierkegaard and has left me wanting to read his works. Ferguson did a neat job of stitching everything together and making Kierkegaard feel accessible which I imagine wouldn't be easy.
The key themes shared were: - Live consciously and intentionally, no point sleepwalking through your own life! - Question everything! Don't be fooled into wasting your time on life's diversions! - Repeating the past is not possible (so stop living back there!) but if we put our trust in "the unfolding moment of life" there's no reason to prefer the past. - Challenges are good for us so embrace them. - Be true to yourself and stick to your beliefs, even when they're unpopular. Be brave! Live your life in accordance wth your own standards and don't be swayed. - When dealing with discomfort or sadness, talking about it can make it worse than it is. Sometimes the stoic approach is the best one. This too shall pass, so just let it. - In times of despair, have faith and don't take life too seriously. Laughter is a great antidote! - Death should encourage us to live in the moment and enjoy all life has to offer. This part felt very similar to Dean Rickles' 'Life is Short' so I now find it strange that I don't remember him ever mentioning Kierkegaard (but maybe he did and I just don't recall).
I really appreciate the way this book ended with the Homework section. Encouraging you to listen, watch and read more material and then think critically about Kierkegaard through different lenses. I'll definitely be doing these to delve a little deeper into the material.
A wonderful introduction and short summary of the work and ideas of Kierkegaard. The homework at the end of the book is quite useful as it gives the reader suggestions for what else to read in order to understand Kierkegaard's philosophy.
I am in deep Kierkergaard hole; rediscovering my admirations for his words and philosophies. I visit his grave in Copenhagen many years ago and now do I only realise the irony of - how he would have hated that.
کتاب های فلسفی حتی اگر اندیشه ی نویسنده و متفکر با شما اختلاف زیادی هم داشته باشه باز هم مفید و کمک کننده است.شما شاید با اول تا آخر اون تفکر مخالف باشید اما همین مخالفت وادارتون می کنه که دقیق تر به چیز هایی که باور کردید فکر کنید. شاید حتی خیلی از اون ها رو زیر سوال ببرید و یا شاید دوباره و دوباره مجبور به واکاوی در افکارتون بشید....
کتاب رو دوست داشتم با اینکه خیلی خلاصه بود ولی نویسنده سعی کرده بود چیز هایی که به نظرش خطوط اضلی فکری کی یرکگور بوده رو بیرون بکشه و برای ما بازگو بکنه...
فارغ از کتاب ....واقعا باید فونت انقدر کوچیک باشه که بینی من به صفحه ی لپ تاپ بچسبه؟؟؟ و اینکه چرا نمیشه از راست نوشت؟؟
I love The School of Life, and this series in particular is a great starting point to discover a new philosopher. Written by experts, these books set out a thinker’s greatest ideas, including snippets from their writings, put into context by the author who demonstrates how they are still relevant and important today. I knew very little about Kierkegaard but now I feel brave enough to tackle his own books.
I have read Ferguson’s book The Vikings, and while it had interesting tidbits, it felt pedantic. Being a fan of Kierkegaard’s philosophy, I thought I would give Ferguson another chance with this book. I really like the premise of this series, but each of the life lessons fell short of delivering what they stated.
Can't wait to read this! Looking forward to chapters as tempting as "How to Avoid Living in the Past"and "How to Think About Death". Kierkegaard was a great thinker, so hopefully Ferguson has compiled some worthwhile life lessons from his writing and philosophy.
من چیز زیادی از فلسفه نمیدونم، همینقدر میدونم که فلسفهی دانشگاهی مورد علاقهی من نیست اما حالا با هر اسمی اگر بتونه کمک کنه بهتر زندگی کنم، بهتر فکر کنم چرا که نه! کییرکگور برای من همینه. کتاب خوب ترجمه شده و یادم باشه برای روزهای سخت انتخاب خوبیه :)
The book is very short. Most of it are long passages from Kiekegard works. The author comments, explain and interprets those quotes for the reader. What I liked about this book is that it made me more eager to read Either/Or.
Snodig bok. Forfatteren oppsummerer noen av lærdommene han har fått av å lese Kierkegaard, men tør liksom ikke helt å fortelle de skikkelig. I stedet får man bare en haug med sitater å tygge på, håndplukket fra litt forskjellige verk, og med lynraske kommentarer til. Jeg skulle ønske meg flere kommentarer og lengre diskusjoner rundt tankene man finner i Kierkegaard — dette er tross alt en bok, og ikke en YouTube video. Jeg får følelsen av at forfatteren ikke helt tør å komme med sine egne meninger og tanker, og gjør det heller trygt og komfortabelt for seg selv ved å slenge på enda et sitat, noe som er synd fordi forfatterens tanker er jo det man kjøper boka for.
Og så er det noen av sitatene fra Enten/Eller som mangler nyanse, siden de kommer fra estetikeren A, og ikke nødvendigvis er det Kierkegaard selv forfekter.
Alt i alt får man noen ganske gode og nyttige kommentarer, en haug med sitater, og til slutt noen eksistensielle "lekser" mot slutten som kan være nyttig.
- Cel mai important lucru este ca o persoană să crească în solul de care aparține cu adevărat; deși unde ar putea fi acela nu-i mere ușor de aflat. În sensul acesta există unele suflete fericite care au o asemenea înclinație într-o anumită direcție încât, odată ce le-a fost scoasă în evidență, pornesc drept înainte în direcția aceea și nu sunt niciodată tulburate de posibilitatea că, de fapt, ar fi trebuit să aleagă cu totul o altă cale. Și mai apoi există alții atât de complet determinați în dezvoltarea lor de către mediul înconjurător, încât nu pricep niciodată cu totul spre ce anume ar trebui, de fapt, să se îndrepte.
- Din toate cele ridicole, cel mai ridicol îmi pare a fi un bărbat care-și face mereu loc în lume, mereu grăbit la masă și la muncă. Dacă văd prin urmare cum în chiar momentul decisiv se așează o muscă pe nasul unui astfel de afacerist sau că e împroșcat de sus până jos de-o trăsură ce trece pe lângă el într-o grabă încă mai mare, sau că podul zis Knippelsbro se ridică în față lui, sau cade de pe acoperiș o țiglă și îl omoară, râd din adâncul inimii. Și cine oare s-ar putea stapâni să nu râdă? Ce realizează ei, acești ocupați, agitați? Nu le merge oare precum femeii care, de zăpăceala că îi luase foc casă, salvase tocmai vâtraiul? Ce pot ei salva mai mult din marele incendiu al vieții?
-Toți oamenii recunosc cât de dăunătoare e plictiseală când vine vorba de copii. Atâta timp cât se distrează, copiii sunt cuminți; putem spune acest lucru fără nicio rezervă, pentru că și la joacă, dacă devin uneori de nestapânit, motivul e că încep să se plictisească. (...)
-Dacă ar cere cineva divorțul pentru că soția e plictisitoare, sau abdicarea unui rege pentru că e plictisitor să-l tot vezi, sau exilarea unui preot pentru că e plictisitor să-l asculți, sau demisia unui ministru, sau condamnarea la moarte a unui jurnalist pentru că e cumplit de plictisitor, desigur n-ar reuși să-și impună părerea.
- Așadar, toți oamenii sunt plictisitori. Dar cuvântul acesta arată că se poate face o distincție. Plictisitor poate fi numit cine li plictisește pe alții, dar și unul care se plictisește pe sine. Cei care fi plictisesc pe alții sunt plebea, mulțimea, infinitul șir al oamenilor în general; cei care se plictisește pe sine sunt aleșii, nobilimea; e remarcabil faptul că, în general, cei care nu se plictisește pe sine îi plictisesc pe alții, pe când cei care se plictisesc pe sine îi distrează pe alții. Cei care nu se plictisesc sunt în general cei foarte ocupați, într-un fel sau altul, în lume, însă tocmai de aceea sunt cei mai plictisitori, cei mai insuportabili.
-Eram foarte tânăr când, în peștera trofonică, am uitat râsul; când am îmbătrânit, deschizând ochii și cercetând realitatea am reînceput să râd și atunci așa o tot țin. Am văzut că sensul vieții era dobândirea pâinii; felul ei, să fii consilier de justifice; am văzut că patimă iubirii ajunge să fie căutarea unei partide bogate; că fericirea prieteniei e doar ajutorul în probleme pecuniare; că înțelepciunea nu e decât ceea ce alții dau că atare; că entuziasmul însemna doar să ții un discurs; că vitejia era să riști a fi amendat cu 10 taleri; că a fi inimos însemna să spui, după prânz, „să-ți fie de bine"; iar pioșenia însemna să mergi o dată pe an la împărtășenie. Toate acestea le-am văzut și am râs.
-Comediantul american Jack Flandey, în Deep Thoughts, ilustrează perfect, după părerea mea, acest tip de umor când spune: „Nu-mi face nicio plăcere să-ți spun, dar dacă crezi că o slăbiciune poate fi transformată în calitate, asta nu-i decât o altă slăbiciune.
- S-a întâmplat odată să ia foc culisele unui teatru. Măscăriciul veni să anunțe publicul de primejdie. Acesta crezu că e o glumă și aplaudă; măscăriciul repetă cele spuse, dar jubilația nu făcu decât să sporească. Sfârșitul lumii se va petrece, cred, exact în acest mod, în chiotele de veselie ale oamenilor de spirit, care vor crede că e o glumă.
-Vastă să educație îi ținea companie; însă era un substitut, întocmai prin vastitatea ei find o tactică, disperată de a ascunde un mai adânc sentiment de gol interior, iar el știa asta.
- Atunci nu ar exista niciun motiv să preferăm trecutul; cele mai neașteptate lucruri se pot petrece peste doar câteva secunde.
- Ceva minunat mi s-a întâmplat. Am ajuns în al șaptelea cer. Acolo erau adunați toți zeii. Printr-o grație deosebità mi-a fost acordată împlinirea unei dorințe. „Ce vrei sà ai, spuse Mercur, tinerețe, sau frumusețe, putere, sau viață lungă, sau cea mai frumoasàafecioarà, sau oricare altă din multele minunățîi pe care le avem aici în cutie. Alege!, dar numai una." O vreme, am rămas fără răspuns, apoi m-am întors către zei cu aceste cuvinte: „Preacinsti contemporani, aleg un singur lucru: să am întotdeauna râsul de partea mea". Niciunul dintre zei n-a zis vreun cuvânt, în schimb au început toți să râda. De aici am tras concluzia că dorința mi-a fost îndeplinita și că zeii știu să se exprime cu gust; findcà ar fi fost nepotrivit să spună, grav: „Se aprobă!"
- Unul dintre Gândurile profunde ale lui Jack Handey spune așa: „Dacă copacii ar țipa, am mai putea să-i tăiem? Da, dacă ar țipa tot timpul fără motiv".
- Pe omul senzual, moartea îl face să spună: „Să mâncam și să bem, pentru că mâine vom muri"; însa această e lasă plăcere de viață a senzualității, acea ordine a lucrurilor demnă de dispreț în care omul trăiește pentru a mânca și a bea, nu mănâncă și bea pentru a trăi. Omului mai profund, reprezentarea morții ii da poate sentimentul neputinței, făcându-l să cadă într-o stare de spirit plină de slăbiciune; însa omului serios, gândul morții i da elan în viață și țintă potrivită înspre care să și-l îndrepte. Niciun arc încordat nu poate da săgeții asemenea iuțeala cum poate gândul morții să grăbească pe cel viu, când gravitatea îl încordează.
This entire review has been hidden because of spoilers.
I have seen better- written college assignments than this book. Totally nuked my reading buzz. No bigger irony than the fact that a book that advocates on life is completely lifeless itself. Steer clear!
Kierkegaard'la tanışmadan da yaşanır ama bu hayatı anlamak o zaman imkânlı olabilir mi? Kierkegaard'ın temel felsefesini anlamak için School of Life'tan Hayat Dersleri serisine ait bu kitap oldukça işlevsel bir kılavuz vazifesi görüyor.
Great great book for those who like philosophy, and especially for those who do not; due to its wonderful accessibility. A very slim but powerful book. I found myself needing to take vigorous notes and breaks to process its profundity. Will be reading again soon.