Solaris Quotes
![Solaris](https://i.gr-assets.com/images/S/compressed.photo.goodreads.com/books/1498631519l/95558._SX50_.jpg)
112,501 ratings, 3.99 average rating, 7,543 reviews
Solaris Quotes
Showing 91-120 of 167
“— Нормален човек — започна той. — Какво е това нормален човек? Тоя, който не е извършил нищо отвратително? Да, но дали никога не е помислял да го извърши? А дори може да не е помислял, но нещо в него да е помислило преди десет, преди двадесет, преди тридесет години. Може да се е предпазил от такова нещо и да го е забравил, и да не се е страхувал от него, защото е знаел, че никога не би го превърнал в дело. Да, а сега представи си, че изведнъж, посред бял ден, в присъствието на други хора, среща това нещо въплътено, приковано към себе си, неунищожимо. Тогава какво? Какво ще кажеш тогава?
Мълчах.
— Станцията — каза той тихо. — Тогава имаш Станция „Соларис“.
— Но… в края на краищата какво може да бъде това? — казах колебливо. — Нито ти си убиец, нито Сарториус.
— Но ти си психолог, Келвин — прекъсна ме той нетърпеливо. — Кой не е имал някога подобен сън? Или бълнуване? Помисли за… за фетишиста, който се е влюбил например в парче мръсно бельо, който рискува живота си и със заплаха или молба най-после придобива тоя си най-скъп отвратителен парцал. Това трябва да е твърде забавно, нали? Човек, който се отвращава от предмета на своето желание и същевременно лудее по него, готов е да си даде живота за него, като може би сравнява чувствата си с чувствата на Ромео към Жулиета… Такива неща се случват. Това е вярно, но ти сигурно разбираш, че съществуват и неща… положения… които никой няма да се осмели да осъществи освен в своите мисли, в някакъв единствен миг на зашеметяване, падение, лудост, наречи го, както искаш. След което словото става плът. Това е всичко.”
― Solaris
Мълчах.
— Станцията — каза той тихо. — Тогава имаш Станция „Соларис“.
— Но… в края на краищата какво може да бъде това? — казах колебливо. — Нито ти си убиец, нито Сарториус.
— Но ти си психолог, Келвин — прекъсна ме той нетърпеливо. — Кой не е имал някога подобен сън? Или бълнуване? Помисли за… за фетишиста, който се е влюбил например в парче мръсно бельо, който рискува живота си и със заплаха или молба най-после придобива тоя си най-скъп отвратителен парцал. Това трябва да е твърде забавно, нали? Човек, който се отвращава от предмета на своето желание и същевременно лудее по него, готов е да си даде живота за него, като може би сравнява чувствата си с чувствата на Ромео към Жулиета… Такива неща се случват. Това е вярно, но ти сигурно разбираш, че съществуват и неща… положения… които никой няма да се осмели да осъществи освен в своите мисли, в някакъв единствен миг на зашеметяване, падение, лудост, наречи го, както искаш. След което словото става плът. Това е всичко.”
― Solaris
“Nie wiedziałem nic, trwając w niewzruszonej wierze, że nie minął czas okrutnych cudów.”
― Solaris
― Solaris
“In this way the ocean not only in a certain sense knew the Einstein-Boeve hypothesis, but (unlike us humans) was even able to make use of its consequences.”
― Solaris
― Solaris
“It was as if we knew goodness knows how many specimens, whereas in reality there was still only one, which admittedly weighted seventeen billion tons.”
― Solaris
― Solaris
“The ocean—a source of electrical, magnetic, and gravitational impulses—spoke as it were in the language of mathematics; certain sequences of its electrical discharges could be classified by drawing on the most abstract branches of terrestrial analysis and of set theory; they contained homologues of structures known from the area of physics that is concerned with the mutual relationship between energy and matter, finite and infinite magnitude, particles and fields.”
― Solaris
― Solaris
“A blurred region, in the heart of vastness, far from earth and heaven, with no ground underfoot, no vault of sky overhead, nothing. I am the prisoner of an alien matter and my body is clothed in a dead, formless substance - or rather I have no body, I am that alien matter.”
― Solaris
― Solaris
“If we won’t be able to get rid of our “guests,” we’ll grow used to them and we’ll live with them, and if their Creator changes the rules of the game we’ll adapt to the new ones, even if for a while we’ll kick against the pricks, raise a storm.”
― Solaris
― Solaris
“We’re all sticking our heads in the sand here, Kelvin, but at least we’re aware of it and we’re not trying to act noble.”
― Solaris
― Solaris
“Then I’ll answer you now. I didn’t ask for this conversation. I didn’t go poking around in your business. I’m not ordering or forbidding you to do anything, and I wouldn’t even if I could. It was you, you came here and laid everything out, and do you know why? No? So as to get it off your chest. Dump it on someone else. I know that burden, my friend! That’s right, don’t interrupt!”
― Solaris
― Solaris
“My, my jesteśmy pospolici, jesteśmy trawą wszechświata i szczycimy się tą naszą pospolitością, że taka powszechna, i myśleliśmy, że wszystko można w niej pomieścić.”
― Solaris
― Solaris
“I'm not thinking of a god whose imperfection arises out of the candour of his human creators, but one whose imperfection represents his essential characteristic: a god limited in his omniscience and power, fallible, incapable of forseeing the consequences of his acts, and creating things that lead to horror. He is a... sick god, whose ambitions exceed his powers and who does not realize it at first. A god who has created clocks, but not the time they measure. He has created systems and mechanisms that served specific ends but have now overstepped and betrayed them. And he has created eternity, which was to have measured his power, and which measures his unending defeat.”
― Solaris
― Solaris
“Нормальный человек… Что это такое — нормальный человек? Тот, кто никогда не сделал ничего мерзкого. Но наверняка ли он об этом никогда не думал? А может даже не он подумал, а в нем что-то подумало, появилось десять или тридцать лет назад, может, защитился от этого и забыл, и не боялся, так как знал, что никогда этого не осуществит. Ну а теперь вообрази себе, что неожиданно, среди бела дня, в окружении других людей встречаешь это, воплощенное в плоть и кровь, прикованное к тебе неистребимое, что тогда?”
― Solaris
― Solaris
“Per un periodo c'eravamo tormentati a furia di sincerità, nell'ingenua convinzione che ci avrebbe salvato”
― Solaris
― Solaris
“Adesso spegniamo la luce e, fino a domattina, niente più dispiaceri. Domani, se ne avremo voglia, ce ne procureremo di nuovi. Va bene?”
― Solaris
― Solaris
“L'uomo è in grado di apprendere poche cose la volta; vediamo soltanto ciò che accade dinanzi a noi, qui e ora; non siamo capaci di figurarci una serie di processi che avvengono simultaneamente, per quanto siano legati o complementari gli uni agli altri. Questo vale anche per fenomeni relativamente semplici. La sorte di un uomo è significativa, quella di cento si può appena afferrare; ma la storia di mille, di un milione, propriamente parlando, non ci dice niente.”
― Solaris
― Solaris
“... sei un mascalzone? E lo sei meno, così? Sorridere quando preferiresti urlare, mostrare gioia e calma quando ti morderesti le dita, lo chiami essere meno mascalzone? E se qui è impossibile non esserlo? Che fai, allora? Te la prendi con Snaut, che è colpevole di tutto, vero? Tutto sommato sei un idiota, mio caro.”
― Solaris
― Solaris
“Sì, esistono in me pensieri, intenzioni, speranze tremende, fantastiche, micidiali, e non ne so nulla. L'uomo si è mosso per andare alla scoperta di altri mondi, di altre civiltà, senza avere perlustrato a fondo, dentro di sé, i cortiletti, i camini, i pozzi, le porte sbarrate.”
― Solaris
― Solaris
“Chi ha fatto questo? Chi di noi ha fatto questo? Gibarian? Giese? Einstein? Platone? Tutti delinquenti, sai! Pensa che in un razzo l'uomo può scoppiare come un pallone o rimanere pietrificato, o andare arrosto, e poi rimangono solo gli ossicini, a ballonzolare fra le pareti di latta, sulle orbite del progresso! Noi abbiamo seguito, con gioia, questa stupenda via... e siamo arrivati, e in queste celle, sopra questi piatti, tra immortali lavandini, con una schiera di armadi fedeli, di gabinetti affezionati, qua c'è la nostra realizzazione... Guarda, Kelvin. Se non fossi ubriaco non avrei parlato in questo modo, ma qualcuno, alla fine, deve parlare. Qualcuno, alla fine, deve parlare! Te ne stai seduto, come un bambino in un mattatoio, e ti cresce il pelo... Di chi è la colpa? Risponditi da solo...”
― Solaris
― Solaris
“Quando si riuscì, almeno entro una certa misura, a dare una prima risposta al problema, risultò, come poi doveva puntualmente ripetersi nel campo degli studi solaristici, che la spiegazione non faceva che sostituire un enigma con un altro, a volte ancor più sconcertante.”
― Solaris
― Solaris
“Sarei annegato tra la gente. Sarei diventato un compagno solerte e silenzioso, benvoluto da amici e da donne, magari avrei avuto una donna per me. Durante un certo periodo avrei dovuto sforzarmi, per sorridere, per salutare, per alzarmi, per fare le mille piccole cose di cui è intessuta la vita terrestre, finché non mi sarei più accorto dello sforzo. Avrei trovato altri interessi, nuovi lavori. Ma non mi sarei più dato a questi interamente. Non mi sarei dato interamente a nulla e a nessuno, mai più. E forse, di notte, avrei fissato lo sguardo là dove, nel cielo, una nebulosa di tenebre nasconde come una membrana nera lo splendore dei due soli, ricordando tutto, anche quello che stavo pensando adesso, e ricordandolo con un sorriso ironico misto a una stilla di rimpianto per le mie follie e le mie speranze. Non credevo che nel futuro ci sarebbe stato qualcosa di migliore del Kelvin che era stato pronto a tutto per un progetto chiamato "Contatto". E nessuno avrebbe avuto il diritto di giudicarlo.”
― Solaris
― Solaris
“No - l'interruppi. - A me interessa un Dio nel quale l'imperfezione non derivi dall'ingenuità dei suoi creatori umani, e ne sia invece la principale caratteristica immanente. Dev'essere un Dio, limitato nella sua onniscienza e onnipotenza, che sbaglia nel prevedere il futuro delle proprie opere, e crea un corso di fenomeni che può destare orrore. Questo è un Dio... invalido, che vuole sempre più di quanto può, e che non se ne rende conto subito. Crea gli orologi, ma non il tempo che essi debbono misurare. Sistemi o meccanismi che dovrebbero servire a certi precisi scopi e invece li oltrepassano e li tradiscono. Ha creato l'infinito, che doveva essere la misura della sua potenza, e invece è diventato il metro della sua immane sconfitta.”
― Solaris
― Solaris
“Ciascuno di noi sa che ogni essere materiale è sottomesso a precise leggi fisiologiche e fisiche, e che nemmeno la forza di tutti i nostri sentimenti può lottare contro queste leggi; possiamo solo odiarle.”
― Solaris
― Solaris
“Unease flickered in his eyes. “It’s not so straightforward,” I said in a deliberately light tone. “I don’t mean the traditional God of terrestrial beliefs. I’m no specialist in religion, and I may not have come up with anything new, but do you happen to know if there ever existed a faith in… a defective God?”
― Solaris
― Solaris
“Kozmoza çıkıyoruz, her şeye hazırız: Yalnızlığa, zorluğa, tükenişe, ölüme hazırız. Alçak gönüllülükten söylemeye dilimiz varmıyor ama, kendimize hayran hayran baktığımız oluyor. Ama çok, çok yazık! Birazcık yakından baktığımızda bütün o şevkin aslında düzmece olduğunu görüyoruz. Aslında kozmosu ele geçirmek değil istediğimiz, yalnızca Yer'in sınırlarını kozmosun sınırlarına dek genişletmek. Filanca gezegen bizim gözümüzde Büyük Sahra gibi kıraç, öteki Kuzey Kutbu gibi buz tutmuş, başkası Amazon Havzası kadar bereketli olsa olsa. İnsansever ve şövalye ruhluyuz: Başka soyları köleleştirmek değil niyetimiz, onlara kendi değerlerimizi miras bırakmak, karşılığında da onların mirasını devralmak istiyoruz. Kutsal Bağlantı'nın Savaşçıları sayıyoruz kendimizi. Bu da bir başka yalan! Yalnızca İnsan'ı arıyoruz biz, başka dünyalara gereksinimimiz yok. Ayna gerek bize. Başka dünyaları ne yapacağımızı da bilmiyoruz. Tek bir dünya, kendi dünyamız, yetiyor bize. Ama olduğu gibi de kabul etmiyoruz onu. Kendi dünyamızın ülküsel bir imgesi peşinde koşup duruyoruz hep: Bizimkinden üstün bir gezegen, üstün bir uygarlık arıyoruz, ama kendi geçmişimizin prototipi üzerinde gelişmiş olsun istiyoruz.”
― Solaris
― Solaris
“Was thinking about consciousness possible? Yet could the process that took place in the ocean be regarded as thought? Is a mountain a very large rock? Is a planet a huge mountain?”
― Solaris
― Solaris
“Düşün ki ben bir bakışıkçanın mimarisinin tıpkıüretimini yapabilme yetisindeyim, bileşimini biliyorum, gerekli teknolojim var... bir bakışıkça yaratıyorum ve okyanusa bırakıyorum. Ama bunu niye yaptığımı bilmiyorum, işlevini bilmiyorum, bakışıkçanın okyanus için ne anlama geldiğini bilmiyorum...”
― Solaris
― Solaris