Николай Малинов
Николай Малинов | |
български политик | |
![]() | |
Роден |
12 септември 1968 г.
|
---|---|
Националност | ![]() |
Учил в | Киевски университет |
Политика | |
Партия | Русофили за възраждане на Отечеството |
XL НС XLII НС | |
XL НС XLII НС | |
Известен с | представител на „Первый канал. Всемирная сеть“ |
Отличия | медал „А. С. Пушкин“ |
Николай Малинов в Общомедия |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3d/Putin_on_Day_of_People%E2%80%99s_Unity_in_Kremlin_2019_%2811%29.jpg/250px-Putin_on_Day_of_People%E2%80%99s_Unity_in_Kremlin_2019_%2811%29.jpg)
Николай Симеонов Малинов е български политик и общественик. През октомври месец 2020 година подава оставка като председател на НД „Русофили“ и става ръководител на партия „Русофили за възраждане на Отечеството“.[1] На парламентарните избори през октомври 2022 г. партията получава 0.26% (6533 гласа).[2]
Подсъдим за шпионаж в полза на Русия.[3][4] На 10 февруари 2023 г. е санкциониран от правителството на САЩ по Закона „Магнитски“ заедно с други български политици и висши държавни служители заради „широкото им участие в корупцията в България“.[5]
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Роден е на 12 септември 1968 г. в София. Завършва висше образование в Киевския държавен университет със специалност „История“. От октомври 2008 до април 2015 г. е издател на партийния официоз на БСП – вестник „Дума“, българското издание на вестник „Монд дипломатик“ като приложение на в. „Дума“ и на теоретическото политическо списание „Ново време“, основано през 1897 г. от Димитър Благоев. Представител в България на руските телевизионни програми: „Первый канал. Всемирная сеть“, ТВ „Центр“, „Охота и рыбалка“, „Дом кино“, „Время“, „Музыка“, „Карусель“, „Телекафе“ и др.[6]
През 2009 г. за кратко е народен представител от парламентарната група на Коалиция за България в XL народно събрание. През 2013 г. е избран за депутат в XLII народно събрание от Коалиция за България с 26,61% от гласовете в 25-и МИР „София-3“.[7]
От ноември 2009 до юни 2015 г. е член на Националния съвет на БСП; от юни 2012 до ноември 2014 – председател на Комисия по политически комуникации и медийна политика към НС на БСП; от май 2012 до ноември 2014 г. – зам.-председател на ИБ на ГС на БСП – София, и от ноември 2009 до юни 2012 г. – член на Изпълнителното бюро на НС на БСП.
На 9 септември 2011 г. за активната му позиция и усилия по съхраняването и опазването на стотици паметници и паметни знаци на руско-българската дружба в България президентът на Русия Дмитрий Медведев го награждава с медал „Александър Пушкин“.[8]
През юни 2015 г. напуска БСП заради конфликт на ценностите му с поведението на ръководствата от последните години.
„Мога да изброя редица факти от поведението на ръководствата на БСП, които трупаха тухла по тухла стената на отчуждение между мен и моята партия. През последното десетилетие, когато е на власт, БСП управлява по начин, който е абсолютно неприемлив за мен. Въвеждане на плосък данък, отказ от необлагаем минимум, разсекретяване на досиетата на разузнавачи, празни лозунги за реиндустриализация на страната.
С колебливото си и често противоречиво отношение към проекти като „Белене“ и „Южен поток“ „БСП загърби българския интерес и обслужи чужди геополитически стратегии. Поведението на ръководствата на БСП по отношение на днешния геополитически конфликт между ЕС и САЩ от една страна и Русия от друга, е жалко от гледна точка на моите разбирания. Недопустимо е БСП да признава и да си сътрудничи с власт, която дойде с преврат в Украйна и в която неофашистките изблици са очебийни.“[9]
На 13 май 2019 г. за заслугите му в укрепването на дружбата и сътрудничеството между народите, за плодотворната му дейност по сближаването и взаимното обогатяване на културите на нациите и народностите президентът на Русия Владимир Путин го награждава с „Орден на дружбата“.[10]
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ ТАСС: Николай Малинов регистрира партия „Възраждане на Отечеството”
- ↑ Избори за народни представители 02 октомври 2022 година
- ↑ Започва делото срещу обвинения в шпионаж Николай Малинов – bTV Новините // btvnovinite.bg. Посетен на 26 ноември 2021.
- ↑ Подсъдимият за шпионаж Николай Малинов се кандидатира за президент – България – Дневник // www.dnevnik.bg. Посетен на 26 ноември 2021.
- ↑ US Treasury Department. Treasury Sanctions Corrupt Elites Across Bulgarian Political Spectrum
- ↑ Лисицов, Лъчезар. Николай Малинов, издател на в. „Дума“: Ще подобря кондицията на столичната БСП // klassa.bg, 9 май 2012. Архивиран от оригинала на 2016-03-04. Посетен на 4 март 2016.
- ↑ Официален сайт на 42-рото Народно събрание // 2014. Архивиран от оригинала на 2014-05-22. Посетен на 22.05.2014.
- ↑ Указ Президента Российской Федерации от 9 сентября 2011 года № 1181 „О награждении государственными наградами Российской Федерации граждан Республики Болгарии“.
- ↑ Бившият издател на вестник „Дума“ напусна БСП, dnevnik.bg, 12 юни 2015 г.
- ↑ Указ Президента Российской Федерации от 13 мая 2019 года № 214 „О награждении государственными наградами Российской Федерации“.
|