Фердинанд II (Тирол)
- Вижте пояснителната страница за други личности с името Фердинанд II.
Фердинанд II | |
ерцхерцог на Австрия | |
![]() | |
Роден | |
---|---|
Починал | |
Погребан | Инсбрук, Австрия |
Управление | |
Период | 1564 – 1595 |
Предшественик | Фердинанд I |
Наследник | Рудолф II |
Други титли | граф на Тирол |
Герб | |
![]() | |
Семейство | |
Род | Хабсбурги |
Баща | Фердинанд I |
Майка | Анна Ягелонина |
Братя/сестри | Йохана Австрийска Маргарета Австрийска Елена Австрийска Магдалена Австрийска Анна Австрийска Елизабет Австрийска Катарина Австрийска Барбара Австрийска Мария Австрийска Елеонора Австрийска Максимилиан II Карл II |
Съпруга | Филипина Велзер (1557) Ана Катерина Гонзага (1582) |
Деца | Анна Тиролска Андреас Аватрийски Карл фон Бургау |
Фердинанд II в Общомедия |
Фердинанд II (на немски: Ferdinand II; * 14 юни 1529, Линц; † 24 януари 1595) от фамилията Хабсбург, е ерцхерцог на Австрия и княжески граф на Тирол от 1564 г., щатхалтер на Бохемия (1547 – 1567).
Живот
[редактиране | редактиране на кода]Произход и управление
[редактиране | редактиране на кода]Той е вторият син на римско-немския крал и по-късен император Фердинанд I (1503 – 1564) и на Анна Ягелонина (1503 – 1547). Брат е на император Максимилиан II.
През 1547 г. баща му го поставя начело на управлението на Бохемия.[1] През 1556 г. той ръководи похода против турците в Унгария.
След смъртта на баща му през 1564 г. Фердинанд получава според завещанието му владението на Тирол и австрийския Форланде (Форарлберг, Брайсгау, Маркграфство Бургау и други). По желание на Максимилиан II той остава обаче до 1567 г. като бохемски щатхалтер в Прага.
Изкуство
[редактиране | редактиране на кода]Фердинанд е образован, обича изкуството и говори няколко езика. През късните му години той е много обичан.
При него работи фламандският художник и автор на гравюри Антон Бойс (наречен Антон Вайс; (* между 1530 и 1550; † края на 1593). Като придворен художник на ерцхерцог Фердинанд II, Бойс рисува поредица от съвременни и исторически портрети на членовете на императорската династия Хабсбурги. Сега неговата колекция се намира в Музея на история на изкуството във Виена.
Съществува предположение, че именно Фердинанд II е противника на саксонския курфюрст Йохан Фридрих Великодушния на картината от 1548 година „Курфюрст Йохан Фридрих Великодушни играе шах с испански дворянин“. То се опира на несъмнено негово портретно сходство с персонажа, изобразен на картината[2].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f2/Anthonis_mor_022.jpg/280px-Anthonis_mor_022.jpg)
Замък Амбрас
[редактиране | редактиране на кода]Фердинанд II през 1563 година става суверен на провинция Тирол. Той наема италиански архитекти за преустройване на средновековната крепост в ренесансов замък „Амбрас“ в Инсбрук. В замъка Амбрас той създава великолепни колекции от картини, скулптури, оръжия, украшения и т.н.
-
Замъка на гравюра, Матеус Мериан
-
Рицарски доспехи
-
Испанската зала
Смърт
[редактиране | редактиране на кода]Ерцхерцог Фердинанд умира на 24 януари 1595 г. Заради сключения договор неговите деца нямат право на наследство и така Тирол попада след смъртта му отново на другите две хабсбургски линии: на Рудолф II и Максимилиан III Хабсбург.
Фамилия
[редактиране | редактиране на кода]От 1557 г. той е женен тайно за Филипина Велзер (* 1527, † 24 април 1580), дъщеря на патриций от Аугсбург, която му ражда няколко деца. През 1561 г. император Фердинанд I признава брака му, при условие че се пази в тайна. Децата получават името „фон Австрия“, и могат да имат претенции, само ако цялата мъжка фамилия Хабсбург измре.[3] Те имат децата:
- Андреас Австрийски (1558 – 1600), кардинал и щатхалтер на Нидерландия (1598 – 1600)
- Карл фон Бургау (1560 – 1618), маркграф на Бургау
- Филип (1562 – 1563) и Мария (1562 – 1563)
Още когато съпругата му е жива, той иска през 1573 г. ръката на своята седемгодишна племенница Ана Катерина Гонзага (* 17 януари 1566, † 3 август 1621, като монахиня)[4], дъщеря на херцог Гулелмо Гонзага, от Мантуа и Елеонора Австрийска (по-малката сестра на Фердинанд). След смъртта на Филипина през 1580 г., той се жени на 14 май 1582 г. в Мантуа за втори път за своята вече 16-годишна племенница Ана Катерина Гонзага.[5] Те имат децата:
- Мария (1583 – 1584)
- Анна Катерина (1584 – 1649), монахиня
- Анна Тиролска (1585 – 1618) – омъжена за братовчед си император Матиас
-
портрет на Фердинанд, худ. Лукас Кранах Стари
-
Филипина Велзер,
първа съпруга -
Ана Катерина Гонзага,
втора съпруга
Литература
[редактиране | редактиране на кода]- Constantin von Wurzbach: Ferdinand, Erzherzog von Oesterreich, Graf von Tirol und der Vorlande. Nr. 86. In: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. Band 6, Verlag L. C. Zamarski, Wien 1860, S. 193 – 195.
- Franz Krones: Ferdinand (Erzherzog von Österreich). In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 6, Duncker & Humblot, Leipzig 1877, S. 697 – 700.
- Josef Hirn: Erzherzog Ferdinand von Tirol. Geschichte seiner Regierung und seiner Länder. 2 Bände, Wagner, Innsbruck 1885/88.
- Fritz Steinegger: Ferdinand II.. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 5, Duncker & Humblot, Berlin 1961, ISBN 3-428-00186-9, S. 91 f. (Digitalisat).
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Jörg Konrad Hoensch: Geschichte Böhmens. Von der slavischen Landnahme bis zur Gegenwart. Verlag Beck, München 1997³, ISBN 3-406-41694-2, S. 194ff.
- ↑ Franz Hager. Ölgemälde um 1550: Wer ist der rechte Spieler? (Jan Cornelisz Vermeyen, Holz, 65 x 92 cm (Gotha, Schloßmuseum, Inv.-Nr. 751/705)). ChessBase GmbH.
- ↑ Erzherzog Ferdinand II. (1529 – 1595)
- ↑ Wurzbach: Anna Katherina von Mantua. Nr. 31. In: Biographisches Lexikon. Band 6, Wien 1860, S. 154
- ↑ Sigrid-Maria Größing: AEIOU Glück und Unglück des österreichischen Kaiserhauses, Amalthea-Verlag; S.?.