Modernismus (teologie)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f6/Papst_Pius_X-01..jpg/220px-Papst_Pius_X-01..jpg)
Modernismus je v teologii myšlenkový proud přelomu 19. a 20. století, který se pokusil spojit historické křesťanství s moderní vědou a filosofií.
Pojem modernismus byl nejprve použit v protestantství, avšak jeho zásady byly přijímány též teology jiných církví. Reakcí byl uvnitř protestantských církví křesťanský fundamentalismus a evangelikalismus. Modernismus však zasáhl také reformní židovství, především v USA. Nejdůležitějšího rozšíření se však modernismus dočkal v katolické církvi, kde též došlo k tzv. modernistické krizi.
Modernismus přišel s aplikací historicko-kritické metody v biblické exegezi a dějinách dogmatu. Dogmatické pravdy nejsou podle modernistů věčné, nýbrž dobově podmíněné.
Někteří modernisté
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/Mignot_Eudoxe_Ir%C3%A9n%C3%A9e.jpg/220px-Mignot_Eudoxe_Ir%C3%A9n%C3%A9e.jpg)
- Alfred Loisy
- George Tyrrell
- Édouard Le Roy
- Friedrich von Hügel
- Ernesto Buonaiuti
- Giovanni Semeria
- Antonio Fogazzaro
- Tomáš Garrigue Masaryk
Modernistická krize
[editovat | editovat zdroj]Papež Pius X. (1903–1914) reagoval na modernismus tím, že jej odsoudil jako herezi v encyklice Pascendi Dominici gregis (1907) a dekretu Lamentabili sane exitu. Kněz Umberto Benigni navíc zorganizoval skupinu katolických intelektuálů Sodalitium Pianum (Piánské bratrstvo) – integristů – která bojovala proti modernistům. Část současných teologů definuje modernismus vlastně pozitivně jako seznam herezí uvedených v encyklice Pascendi Dominici gregis a dekretu Lamentabili sane exitu. Tento seznam zahrnuje názorové proudy od protestantských herezí, ateismu, agnosticismu až po zastánce historické metody exegeze.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Literatura
[editovat | editovat zdroj]- Encyklika J. S. Papeže Pia X Pascendi Dominici gregis o učení modernistův. Přeložil a vysvětlil Václav Smolík. Praha: Dědictví sv. Prokopa, 1911. 423 s. Dědictví sv. Prokopa; Sv. 52.
- GIBELLINI, Rosino. Teologické směry 20. století. 1. české vyd. Kostelní Vydří: Karmelitánské nakladatelství, 2011. 644 s. Studium; sv. 6. ISBN 978-80-7195-177-3.
- PETRÁČEK, Tomáš. Bible a moderní kritika: česká a světová progresivní exegeze ve víru (anti-)modernistické krize. Vyd. 1. Praha: Vyšehrad, 2011, 347 s. ISBN 978-80-7429-248-4.
- PIUS X. Sv. Otec Pius PP. X. Motu proprio "Sacrorum antistitum", jímž dány jsou zákony proti modernismu. Překlad Antonín Ludvík Stříž. Stará Říše na Moravě: A.L. Stříž, 1911. 44 s. [Studium; sv. 40].
- SCHOOF, T. M. Aggiornamento na prahu 3. tisíciletí?: vývoj moderní katolické teologie. Překlad Václav Konzal a Karel Floss. Vyd. v tomto uspořádání 1. Praha: Vyšehrad, 2004. 404 s. Studium; sv. 9. ISBN 80-7021-668-9.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Modernismus na Wikimedia Commons