Ramiro de Maeztu
Ramiro de Maeztu | |
---|---|
![]() Ramiro de Maeztu (1934) | |
Rodné jméno | Ramiro de Maeztu y Whitney |
Narození | 4. května 1874 Vitoria-Gasteiz |
Úmrtí | 29. října 1936 (ve věku 62 let) Aravaca |
Příčina úmrtí | střelná rána |
Povolání | básník, spisovatel, diplomat, literární kritik, novinář a politik |
Politické strany | Unión Patriótica (Španělsko) (od 1927) Renovación Española Unión Monárquica Nacional |
Nábož. vyznání | katolická církev |
Děti | Juan Manuel de Maeztu y Hill[1] |
Rodiče | Manuel de Maeztu Rodríguez a Juana Whitney |
Příbuzní | Gustavo de Maeztu a María de Maeztu (sourozenci) |
Funkce | ambassador of Spain to Argentina (1927–1930) Member of the Consultative National Assembly (1927–1928) člen Republikánských kortesů (1933–1936) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ramiro de Maeztu y Whitney (4. května 1874, Vitoria – 29. října 1936 Aravaca, Madrid) byl španělský novinář, publicista, literární kritik, diplomat a politik. Patřil ke spisovatelské Generaci 98. V mládí byl ovlivněn Nietzschem a sociálním darwinismem, později fabiánským socialismem a nakonec se stal distributistou a korporativistou.
Stál u zrodu pojmu „Hispanidad“ popisující všechny národy užívající španělštiny jako mateřského jazyka.
Ramiro de Maeztu byl zavražděn republikány v Madridu několik měsíců po vypuknutí španělské občanské války. Posmrtně obdržel titul hraběte Maeztu.
Život
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7b/Portrait_of_Ramiro_de_Maeztu.jpg/220px-Portrait_of_Ramiro_de_Maeztu.jpg)
Ramiro de Maeztu se narodil jako nejstarší syn v rodině kubánského inženýra a statkáře s původem z Navarry, Manuela de Maeztu Rodriguez a jeho ženy Juany Whitney, dcery britského diplomata, jeho rodiče se však nikdy nevzali. Sourozenci Ramira byli pedagožka María de Maeztu a malíř Gustavo de Maeztu, kromě toho měl sestru Ángelu a bratra Miguela.
V roce 1891 odcestoval na Kubu, aby tam pomohl otci s jednáním, následně byl zaměstnán na různých pozicích zejména v tabákovém průmyslu. V roce 1893 krátce navštívil New York a poté, co jeho otec zemřel v roce 1894, se vrátil do Španělska, kde se zbytek rodiny přestěhoval do Bilbaa. Po cestách na Kubu a do Paříže se začal věnovat novinařině.
Spolu se spisovateli José Martínezem Ruizem (Azorínem) a Píem Barojou patřil k mladé španělské generaci, která byla ovlivněna ponižující porážkou Španělska ve španělsko-americké válce a následnou ztrátou Kuby a Filipín v roce 1898. První sbírku esejí vydal v roce 1898 pod názvem Hacia otra España. Jeho socialistické přesvědčení se změnilo během 1. světové války, kdy působil jako španělský korespondent v Londýně – po návratu upřednostňoval zejména katolické řešení sociální problematiky.
Stal se velkým obhájcem diktatury Miguela Primo de Rivery a v letech 1928–1930 sloužil jako španělský velvyslanec v Argentině. Po nastolení Druhé republiky se vrátil do Španělska a zapojil se do monarchistického hnutí.
Po vypuknutí španělské občanské války byl zadržen republikány a vězněn. Během zátahů a čistek, které republikánští vojáci čas od času prováděli, byl bez soudu 29. října 1936 zastřelen na hřbitově v Aravace (dnes Moncloa – Aravaca v Madridu). Jeho poslední slova zněla: „Nevíte, proč mě zabíjíte, ale já vím, proč umírám: aby vaši synové byli lepší, než jste vy!“.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byly použity překlady textů z článků Ramiro de Maeztu na španělské Wikipedii a Ramiro de Maeztu na anglické Wikipedii.
- ↑ Dostupné online. [cit. 2019-10-26].
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Ramiro de Maeztu na Wikimedia Commons
- Španělští spisovatelé
- Španělští novináři
- Španělští politici
- Velvyslanci Španělska
- Velvyslanci v Argentině
- Antikomunisté
- Členové Španělské královské akademie
- Španělští monarchisté
- Římští katolíci
- Narození v roce 1874
- Narození 4. května
- Narození ve Vitoria-Gasteiz
- Úmrtí v roce 1936
- Úmrtí 29. října
- Úmrtí v Madridu
- Oběti španělské občanské války
- Popravení zastřelením
- Popravení spisovatelé