Alkuperäiskansojen päivä: paikallistieto ja nuoret ajavat muutosta eteenpäin
![Young man and women in traditional Indigenous clothing in Bolivia](/https/fi.wfp.org/sites/default/files/styles/media_embed/public/2023-08/uru%20youth.jpg?itok=xaeHZ0SR)
Filippiineillä entiset sotilaat ja paikallinen Teduray-kansa ovat solmineet ystävyyssuhteen ja hoitavat nyt viljelmiä ja kalakasvattamoa yhdessä. Kongon tasavallassa 10-vuotias alkuperäisväestöä edustava Annie luo uutta historiaa alkuperäisväestön metsäyhteisössään haaveillen opettajan urasta.
Boliviassa teini-ikäinen Cilda vetoaa Uru-nuoriin, jotta he auttaisivat pelastamaan kulttuurin, joka häviää kiivaasti ilmastonmuutoksen myötä.
Kaikilla on yksi yhteinen tekijä: Maailman ruokaohjelman (WFP) hankkeet, jotka antavat alkuperäiskansojen nuorille uusia koulutusmahdollisuuksia, tuovat yhteen kerran vihollisina olleita yhteisöjä ja rakentavat toimeentuloa ja kestokykyä joissakin maailman haavoittuvimmissa yhteisöissä.
Aseista maatiloille Filippiineillä
![In the Philippines, tribal chieftain Rajah Mamalo Mohamad Linas once feared now-former combatants. Today, his Teduray Indigenous community works in harmony with them. Photo: WFP/Rein Skullerud](/https/fi.wfp.org/sites/default/files/styles/media_embed/public/2023-08/Local%20tribal%20chieftan%20Rajah%20Mamalo%20Mohamad%20Linas%20once%20feared%20the%20former%20fighters%20he%20and%20his%20Teduray%20community%20work.%20Rein%20Skullerus.jpg?itok=lMGGCgCH)
Vielä vähän aikaa sitten Tedurayn alkuperäisväestö pelkäsi taistelijoita, jotka kerran vaelsivat heidän kotiseudullaan Filippiinien Mindanaon saaren lounaisosassa.
Nykyisin he työskentelevät rinnakkain entisten taistelijoiden kanssa, kasvattavat vihanneksia, istuttavat puita ja hoitavat kalaviljelmiä osana kokonaisvaltaista aloitetta, jonka tavoitteena on torjua metsäkatoa ja rakentaa toimeentuloa Bangsamoron autonomisella alueella Muslim Mindanaossa eli BARMM-alueella.
"Ennen kansani vältti tätä aluetta, vaikka se on esi-isiemme maata", sanoo Rajah Mamalo Mohamad Linas, paikallinen heimopäällikkö. "Täällä ei ollut rauhaa, järjestystä, varmuutta tai luottamusta toisiinsa. Täällä ei ollut mitään muuta kuin pelkoa."
Ei enää. Nämä kaksi yhteisöä pyörittävät yhdessä osuuskuntaa Camp Suran -nimisessä karussa maastokohteessa. Sinne pääseminen on jo itsessään haaste - kivinen ajomatka päällystämättömillä, syvästi kuopatuilla teillä, jotka muuttuvat sateella vaikeakulkuisiksi.
Se ei kuitenkaan estä ryhmää unelmoimasta suurista tavoitteista WFP:n ja paikallisten viranomaisten tukeman monitahoisen hankkeen ansiosta. Aloite antaa Teduraylle ja entisille taistelijoille taimia, karjaa ja monenlaista elinkeinokoulutusta - vihannesten viljelystä elintarvikkeiden jalostukseen ja käsitöiden tekemiseen.
Eri toimet ovat kolminkertaistaneet osuuskunnan jäsenten päivittäiset tulot, jotka vastaavat kuutta dollaria päivässä.
.
![A plant nursery in Camp Suran, the Philippines. Indigenous Teduray People's and former fighters are helping renew a region suffering from deforestation. Photo: WFP/Rein Skullerud](/https/fi.wfp.org/sites/default/files/styles/media_embed/public/2023-08/A%20plant%20nursery%20in%20Camp%20Suran%2C%20the%20Philiippines.%20Rein%20Skullerud.jpg?itok=f-TjBDdA)
"Opimme niin monia asioita, kun olimme mukana osuuskunnassa", sanoo naisyhdistyksen johtaja Pinky Agustin. "Opimme vihannesten viljelyä. Opimme tekemään käsitöitä. Opimme ruoanlaittoa ja välipalojen, kuten banaanisipsien, valmistusta."
Sen sijaan, että nämä kaksi yhteisöä polttaisivat puita puuhiileksi, mikä on merkittävä syy paikalliseen metsäkatoon, ne istuttavat rahakasveja, kuten mahonkia ja kookospähkinää, ja harkitsevat jopa maatilamatkailua.
"Ennen pitelimme aseita käsissämme. Nyt pitelemme sen sijaan lannoiteaineita ja auroja", sanoo entinen taistelija, yhteisön johtajaksi noussut Abdulbasir Calim. "Emme olisi pystyneet tähän ilman Tedurayn väkeä."
Alkuperäiskansojen tietämyksen ruokkiminen Kongon tasavallassa
![Annie plays in her beloved rainforest. Photo: WFP/Gabriela Vivaqua](/https/fi.wfp.org/sites/default/files/styles/media_embed/public/2023-08/Annie%20Mossouha%20in%20her%20beloved%20Congo%20rainforest_0.jpg?itok=S8Ww4VFk)
Annie Mossouhon 45 minuutin kävelymatka kouluun on päivittäinen seikkailu. Hän näkee käärmeitä, apinoita ja luonnonvaraisia parsa- ja kookoslehtiä, joita hänen yhteisönsä kerää Kongon valtaisasta sademetsästä, joka ulottuu kuuden Afrikan maan, myös hänen kotimaansa, alueelle.
"Rakastan metsää, koska siellä on kaikki maailman eläimet", hän sanoo. "Siellä on kaikkea."
Anniella on myös toinen rakkauden kohde: maukas riisi ja herneet, joita hän syö. WFP jakaa niitä ORA Bondzokoun peruskouluun, jossa hän opiskelee, Kongon tasavallan pohjoisosassa Sanghan alueella.
"Kun kasvan isoksi, haluaisin olla opettaja", Annie sanoo.
Vielä vähän aikaa sitten hänen unelmansa olisi saattanut olla saavuttamaton. Kongon tasavallan alkuperäiskansojen yhteisöissä - jotka ovat maan köyhimpiä, haavoittuvimpia ja marginalisoituneimpia - vain harvat perheet pystyivät kouluttamaan lapsensa ilmaisesta julkisesta opetuksesta huolimatta. Vielä nytkin kaksi kolmasosaa Kongon alkuperäiskansojen lapsista ei käy koulua.
![Annie (R) studies at ORA Bondzokou school, where she receives WFP-supported school meals. Photo: WFP/Gabriela Vivacqua](/https/fi.wfp.org/sites/default/files/styles/media_embed/public/2023-08/1M6A1809.jpg?itok=DarFBSyR)
WFP:n kouluateriaohjelma, jota toteutetaan yhteistyössä paikallisen hallituksen kanssa tavoittaen yli 173 000 lasta koko maassa, on muuttamassa näitä tilastoja.
"Ilman kouluruokailua alkuperäiskansojen lapset eivät kävisi koulua", sanoo ORA Bondzokoun koulun johtaja Carine Mandangou, joka kehuu Annien suoritusta.
ORA:n koulujärjestelmä, jota Annie noudattaa, sisällyttää alkuperäiskansojen tietotaitoa ja pohjustaa lasten tietä kohti toisen asteen oppilaitoksia, joissa he voivat tavata muita opiskelijoita kuten Bantulaisia.
"Kouluruokailu toimii kiinnekohtana, joka tuo yhteen Bantu- ja alkuperäisväestön", sanoo Trixie-Belle Nicolle, joka johtaa WFP:n kouluruokailua Kongon tasavallassa. "Koulutus antaa Annien kaltaisille lapsille mahdollisuuden hankkia toimeentuloa ja taloudellisia mahdollisuuksia, joita heillä ei ehkä muuten olisi."
![Annie and her family head to the rainforest. Photo: WFP/Gabriela Vivacqua](/https/fi.wfp.org/sites/default/files/styles/media_embed/public/2023-08/1M6A2048.jpg?itok=lASHIg-a)
Annien äiti Sylvie Tole harmittelee kallisarvoisten hedelmien ja kalojen häviämistä sademetsästä, josta hänen yhteisönsä on riippuvainen - metsää uhkaavat nyt laajat hakkuut ja luonnon monimuotoisuuden väheneminen. än on kaikesta huolimatta ylpeä tyttärestään.
"Olen iloinen, että Annie käy koulua", hän sanoo. "Koulutuksen avulla hän voi auttaa meitä."
Bolivian uhatun "veden kansan" avustaminen
Kuten teini-ikäiset kaikkialla maailmassa, Cilda Mamani rakastaa TikTokia ja on intohimoinen urheilun ystävä. Kun häneltä kuitenkin kysytään, mikä häntä inspiroi, hän vastaa nopeasti: "Minun kansani."
Cilda kuuluu Uru Chipaya -yhteisöön, "veden kansaan". He ovat vuosisatojen ajan eläneet Poopó-järven, Bolivian toiseksi suurimman järven, varassa ja palvoneet sitä.
Nykyään järvi on lähes kuivunut. Kalat, linnut ja kasvit ovat kadonneet - ja näin ollen myös monet Cildan yhteisön jäsenet.
"Se on hyvin surullista", sanoo Cilda, joka on nähnyt ystävien ja perheenjäsenten lähtevän.
Nykyään WFP antaa kuitenkin Cildan kaltaisille Uru-nuorille uuden syyn jäädä kotiin - aloitteilla, jotka lieventävät ilmaston ääri-ilmiöiden vaikutuksia ja lisäävät paikallisia tuloja.
![Soccer lover Cilda (M) also cherishes her Uru Chipaya heritage. Photo: WFP/Elio Rujano](/https/fi.wfp.org/sites/default/files/styles/media_embed/public/2023-08/Sports%20afficionado%20Cilda%20also%20cherishes%20her%20Uru%20Chipaya%20heritage.%20Elio%20Rujano.jpg?itok=sisdlJii)
Yhteisön jäsenet ovat itse valinneet ja rakentaneet järjestelmät kasteluun ja sadeveden hyödyntämiseen sekä kala-altaiden, vesikaukaloiden ja kasvihuoneiden rakentamiseen.
WFP tukee myös paikallisia naisia, jotka pyrkivät hankkimaan elantonsa käsityön avulla - perustamalla työpajoja ja yhdistämällä heidät paikallisille markkinoille.
"Työskentelemällä paikallisten alkuperäiskansojen kanssa voimme muuttaa elämäämme toimilla, jotka vahvistavat perinteisiä elinkeinoja ja parantavat kestävyyttä ruoka- ja ilmastokriisejä vastaan", sanoo Alejandro López-Chicheri, WFP:n Bolivian maajohtaja.
Cilda uskoo, että myös hänen sukupolvensa voi vaikuttaa merkittävästi.
" Meidän nuorten on ajateltava isosti", hän sanoo. "Meidän on yritettävä luoda taloudellisia mahdollisuuksia tänne, esi-isiemme maahan."