Ampex
Ampex Corporation | |
---|---|
![]() |
|
Perustettu | 1944 |
Perustaja | Alexander M. Poniatoff |
Avainhenkilöt | D. Gordon Strickland |
Kotipaikka |
![]() |
Tuotteet | nauhatallennustuotteet |
Henkilöstö | 112[1] |
Kotisivu |
www |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/58/AMPEX_2_ZOLL.jpg/250px-AMPEX_2_ZOLL.jpg)
Ampex Corporation on yhdysvaltalainen elektroniikkavalmistaja, joka on erikoistunut erityisesti magneettiseen nauhatallennustekniikkaan. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Kalifornian osavaltiossa Redwood Cityssä.
Historia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ampexin perusti venäläissyntyinen keksijä Alexander M. Poniatoff (1892–1980) vuonna 1944. Yrityksen nimen alku on hänen nimikirjaimistaan. Yritys valmisti Bing Crosbyn rahoittamana ja John T. Mullinin (1913–1999) suunnittelemana vuonna 1948 ääninauhureita tuotenimellä Ampex 200/200A. Yrityksen menestys alkoi näistä nauhureista.
John T. Mullin oli Yhdysvaltain armeijan viestijoukkojen majuri, joka osallistui Normandian maihinnousuun. Hän kuunteli yövuoroissa saksalaisten radioasemien nauhoitettuja musiikkilähetyksiä ja huomasi niiden äänenlaadun olevan paljon parempi kuin yhdysvaltalaisten tai englantilaisten nauhoitusten. Saksan antautumisen jälkeen Mullin lähetettiin Saksaan tutkimaan Saksan armeijan salaista elektroniikkaa. Tällä matkalla hän kävi Frankfurtin lähellä radioasemalla ja näki saksalaisia magnetofoneja. Mullin hankki neljä tällaista magnetofonia, joista kaksi tuli Yhdysvaltain valtiolle ja kaksi hänelle itselleen. Kaliforniassa Mullin kokosi laitteet ja teki niihin parannuksia ja alkoi esitellä niitä vuonna 1946. Vuonna 1947 hän esitteli laitteita Bing Crosbylle. Crosby oli stressaantunut suorista radiolähetyksistä ja hän innostui uudesta laitteesta. Crosby palkkasi Mullinin kaudeksi 1947–1948 nauhoittamaan ja edistämään Crosbyn esityksiä. Myöhemmin Crosby sijoitti 50 000 dollaria ensimmäisen yhdysvaltalaisen kelanauhurin kehittämiseen. Vuosina 1946–1948 Mullin käytti nauhureissa saksalaista IG Farbenin rautaoksidinauhaa, mutta vuodesta 1948 alkaen Ampex-nauhureissa käytettiin yhdysvaltalaisen 3M-yhtiön valmistamaa gamma-rautaoksidipäällystettyä asetaattinauhaa Scotch 111.[2]
Kuvanauhuritekniikka
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Yhtiö valmisti toimintansa alkuaikoina ääninauhureita koti-, radio- ja levytysstudiokäyttöön ja jatkaa niiden valmistusta nykyäänkin. Eniten mainetta Ampex niitti maailmalla ottamallamilloin? kuvanauhoitustekniikkaan pyörivät magneettipäät (kuvarumpu). Kuvanauhoitustekniikka onkin ollut yhtiön suurin toimiala. Siihen on kuulunut myös muitakin tuotteita, kuten televisiovastaanottimia ja magneettinauhoihin perustuvia tietokoneiden massamuistitallentimia.
Ampexin merkitys televisiokuvan tallennustekniikan kehitystyössä on ollut maailmalla hyvin merkittävä. Yhtiö on kehittänyt kuvarummun lisäksi alalla useita muitakin erinomaisia ratkaisuja, esimerkiksi magneettilevylle tallentavan videotallentimen, jonka avulla urheilulähetyksissä käytettävät hidastukset tulivat mahdollisiksi jo ennen kuin se tuli mahdolliseksi videonauhuritekniikalla.
Parhaiten Ampex tunnetaan ensimmäisestä televisiokäyttöön suunnitellusta videonauhuriformaatistaan Quadruplexista, joka oli kiistattomana markkinajohtajana noin kolme vuosikymmentä, ja tähän tallennusmenetelmään perustuvista studionauhureista, joita ainoastaan Ampex itse valmisti.
Katso myös
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Chaline, Eric: 50 konetta, jotka muuttivat maailmaa. Alkuteos 50 Machines that Changed the Course of History. Suom. Veli-Pekka Ketola. Moreeni, 2013. ISBN 978-952-254-160-4.
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Company Profile for Ampex Corporation (AMPX) zenobank.com. Viitattu 21.10.2008.
- ↑ Chaline, s. 151–153.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ampex Wikimedia Commonsissa