Auringonkukka
Auringonkukka | |
---|---|
![]() |
|
Uhanalaisuusluokitus | |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
Kunta: | Kasvit Plantae |
Alakunta: | Putkilokasvit Tracheobionta |
Kaari: | Siemenkasvit Spermatophyta |
Alakaari: | Koppisiemeniset Magnoliophytina |
Luokka: | Kaksisirkkaiset Magnoliopsida |
Lahko: | Asterales |
Heimo: | Asterikasvit Asteraceae |
Tribus: | Auringonkukat Heliantheae |
Suku: | Auringonkukat Helianthus |
Laji: | annuus |
Kaksiosainen nimi | |
Helianthus annuus |
|
Katso myös | |
Auringonkukka eli isoauringonkukka[2] (Helianthus annuus) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon ja auringonkukkien (Helianthus) sukuun kuuluva yksivuotinen kasvi. Auringonkukan siemenistä valmistetaan auringonkukkaöljyä, jota käytetään ruoanlaitossa ja biodieselin valmistuksessa.
Auringonkukka on Ukrainan kansalliskukka.[3]
Historia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Auringonkukka on kotoisin Pohjois-Amerikasta, jossa sitä on viljelty jo ainakin 5000 vuotta. Kasvin siemenistä jauhettiin jauhoa, josta valmistettiin leipää ja sosetta. Auringonkukan siemenistä puristettiin myös öljyä, jota käytettiin leivän valmistukseen. Lisäksi kasvista saatiin purppuraa, jota käytettiin tekstiilien värjäämiseen ja ihon koristeluun. Auringonkukan kuivattuja varsia käytettiin rakentamiseen.[4]
Auringonkukka levisi jo varhain Peruun, jossa siitä tuli auringonjumalan vertauskuva. Auringonkukan kuvia on löydetty inkatemppelien seinistä ja palvontamenoissa käytetyistä esineistä. Vanhaan maailmaan auringonkukka tuli Perusta ja Meksikosta jo 1500-luvulla ensimmäisten amerikkalaisten kasvien joukossa.[5] Sitä ruvettiin viljelemään laajemmin Euroopassa 1700-luvulla ja siitä alettiin valmistaa kaupallista öljyä 1830-luvulle tultaessa, Auringonkukkaöljyn suosio kasvoi, kun Venäjän ortodoksikirkko kielsi ihmisiä nauttimasta suurinta osaa muista öljyistä paaston aikana. Venäjällä aloitettiin myös laajamittainen auringonkukan jalostus, jonka seurauksena auringonkukan siementen sadot ja rasvapitoisuus kasvoivat.[6]
Kuvaus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Auringonkukka on yksivuotinen ruohovartinen kasvi. Varret ovat karheita ja tavallisesti haarattomia. Lehtilapa on 10–40 cm pitkä, leveänpuikea ja iso- ja terävähampainen. Alimmat lehdet ovat herttamaisia. Auringonkukka on hyönteispölytteinen. Kukinto on 5–40 cm leveä mykerö. Mykeröt ovat tavallisesti yksittäin ja alkavat lopulta nuokkua. Keltaisten laitakukkien kieli on tavallisesti yli 25 mm pitkä. Kehräkukat ovat ruskehtavia. Hedelmä on 5–15 mm:n pituinen myötäkarvainen pähkylä.[7][8] Luonnonvarainen auringonkukka on viljelymuotoja sirompi, monihaarainen ja runsasmykeröinen.[5] Viljelymuotojen varsi voi kasvaa yli seitsemän metrin pituiseksi.[9]
Viljely
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Auringonkukkaa viljellään nykyisin laajalti myös muualla sekä koristekasvina että tärkeänä öljykasvina. Kasvaakseen auringonkukka vaatii runsaasti auringonvaloa ja maaperän, jossa vesi ei seiso. Sen kasvatusaika on pitkä: aikaisilla lajikkeillakin 105–115 päivää eli melkein neljä kuukautta.[10]
Suomessa auringonkukkaa viljellään koristekasvina ja siementen tähden; viljely on niin vähäistä, ettei öljyntuotanto kannata.[10]
Käyttö ravitsemuksessa
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/39/Sunflower_Seeds_Kaldari.jpg/250px-Sunflower_Seeds_Kaldari.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a1/Sun_Flower_%28Helianthus_annuus%29_of_Coimbatore.jpg/250px-Sun_Flower_%28Helianthus_annuus%29_of_Coimbatore.jpg)
Auringonkukan siemenistä puristettavaa auringonkukkaöljyä käytetään ruoanlaitossa. Auringonkukan siemeniä voidaan syödä myös sellaisenaan, mutta ne sisältävät niin runsaasti kadmiumia tai muita raskasmetalleja, ettei niitä voi nauttia kerralla korkeintaan kuin kaksi ruokalusikallista. Päivittäiskäyttöä ei suositella.[11] Auringonkukan siemeniä voidaan syöttää myös linnuille.[12]
Paahdettuja auringonkukan siemeniä syödään Venäjällä kuten paahtomaissia länsimaissa.[13]
Auringonkukan siemenet sisältävät runsaasti linolihappoa, B-vitamiineja (erityisesti tiamiinia, pantoteenihappoa ja folaattia) ja E-vitamiinia[13].
Lajikeryhmiä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Helianthus annuus Nanus-ryhmä – kääpiöauringonkukka
- Helianthus annuus Purpureus-ryhmä – puna-auringonkukka[2]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Contreras, A., Rhodes, L. & Maxted, N.: Helianthus annuus IUCN Red List of Threatened Species. Version 2019.2. 2016. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 22.7.2019. (englanniksi)
- ↑ a b Ella Räty, Pentti Alanko: Viljelykasvien nimistö. Helsinki: Puutarhaliiton julkaisuja, 2004. ISBN 951-8942-57-9.
- ↑ Why Sunflowers Are Ukraine's National Flower Smithsonian Magazine. 31.3.2022. Viitattu 24.2.2023. (englanniksi)
- ↑ History sunflowernsa.edu. Viitattu 26.7.2024. (englanniksi)
- ↑ a b Auringon omat kukat. Kotipuutarha, 1996, nro 6–7, s. 4–7. Puutarhaliitto ry..
- ↑ History sunflowernsa.edu. Viitattu 26.7.2024. (englanniksi)
- ↑ Mossberg, B. & Stenberg, L.: Suuri Pohjolan kasvio. (suom. S. Vuokko & H. Väre). Tammi, 2005. ISBN 951-3129-24-1.
- ↑ Leena Hämet-Ahti, ym.: Retkeilykasvio. Helsinki: Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, 1998. ISBN 951-45-8167-9.
- ↑ Britain's tallest sunflower at 26 feet www.dailymail.co.uk. Viitattu 15.11.2012.
- ↑ a b Farmit.net (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Öljysiementen kartoitus- ja valvontahanke Ruokavirasto. Viitattu 11.7.2020.
- ↑ Biopolttoaineet uskottavia vaihtoehtoja liikenteessä käytettävälle öljylle 2007. EU.
- ↑ a b Fineli: Auringonkukansiemenen ravintosisältö[vanhentunut linkki]
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Suomen Lajitietokeskus: Isoauringonkukka (Helianthus annuus)
- Kasviatlas 2022: Isoauringonkukan (Helianthus annuus) levinneisyys Suomessa.
- Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Isoauringonkukka (Helianthus annuus)
- Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Helianthus annuus (englanniksi)
- United States Department of Agriculture (USDA): Helianthus annuus (englanniksi)
- Flora of China: Helianthus annuus (englanniksi)
- Food Component Database (FooDB): Sunflower (Helianthus annuus) (englanniksi)
- Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Helianthus annuus (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
- Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Helianthus annuus (sunflower) (englanniksi)
- Pherobase: Floral volatiles of Helianthus annuus (englanniksi)
|