John C. Brown
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/John-brown-governor-tennessee.jpg/250px-John-brown-governor-tennessee.jpg)
John Calvin Brown (6. tammikuuta 1827 – 17. elokuuta 1889) oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa ja Tennesseen kuvernööri 1871–1875 ensimmäisenä demokraattina, joka valittiin asemaan sodan jälkeen.
Lapsuus ja nuoruus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Brown syntyi Giles Countyssä Tennesseessä. Hänen pikkuveljensä oli kuvernööri Neill S. Brown. Hän valmistui Jackson Collegesta Columbiasta Tennesseestä vuonna 1846. Hän opiskeli lakia veljensä kanssa ja avasi oman asianajotoimiston 1848. Hän teki menestyksekkään uran lakimiehenä ennen sisällissotaa. Vuonna 1860 hän palveli presidentin valitsijamiejenä Whig-puolueelle ja kannatti tennesseeläistä John Belliä.
Sisällissota
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Brown vastusti henkilökohtaisesti eroamista unionista, mutta seurasi osavaltionsa kantaa ja taisteli etelävaltioiden puolella. Hän liittyi armeijaan aikaisin vuonna 1861 sotamiehenä konfederaation jalkaväkeen, mutta päätyi pian everstiksi 3. Tennesseen jalkaväkeen saman vuoden toukokuussa. Hänet sijoitettiin pian prikaatin komentoon, joka käsitti kolme tennesseeläisrykmenttiä.
Fort Donelsonin antautumisen jälkeen Brown joutui sotavangiksi kuudeksi kuukaudeksi ennen kuin hänet vaihdettiin elokuussa 1862. Pian sen jälkeen konfederaation sotahallinto ylensi hänet prikaatinkenraaliksi ja antoi hänen komentoonsa uuden ja isomman prikaatin, johon oli yhdistetty joukkoja Floridasta ja Mississippistä. Brown oli osa Braxton Braggin armeijaa, jonka mukana hän taisteli Kentuckyssä ja Tennesseessä 1862–1863. Brown haavoittui Perryvillen ja Chickamaugan taisteluissa johtaessaan prikaatiaan. Hänen miehensä olivat osa puolustuslinjaa Missionary Ridgessä.
Atlantan kampanja
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuonna 1864 Brown taisteli Atlantan kampanjassa, ja komensi useita kertoja väliaikaisesti divisioonaa. Elokuussa hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja hän sai muodollisesti komentoonsa divisioonan Cheathamin armeijakunnasta. Hän haavoittui uudestaan Franklinissa, missä kuusi hänen kenraalitoveriaan kaatui. Hän oli taistelukyvytön useita kuukausia eikä liittynyt armeijaan ennen kuin Carolinojen kampanjassa huhtikuussa 1865. Hän antautui Joseph E. Johnstonin joukkojen kanssa Bennett Placessa ja armahdettiin kuukautta myöhemmin.
Sodan jälkeen
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Sodan jälkeen Brown palasi Pulaskiin Tennesseehen ja työskenteli lakimiehenä. Hän työskenteli osavaltionsa perustuslaillisessa edustajainhuoneessa ja kuvernöörinä 1870. Hänet valittiin uudestaan virkaan 1872. Hän tavoitteli myös paikkaa senaatissa, mutta kärsi tappion entiselle presidentti Andrew Johnsonille. Hän myös vaikutti osavaltionsa koululainsäädännön syntyyn.
Brown kuoli vuonna 1889 Red Boiling Springsissä. Hänet on haudattu Maplewoodin hautausmaahan Pulaskiin toisen vaimonsa Bettien viereen.
|