John Lee Hooker
John Lee Hooker | |
![]() | |
Életrajzi adatok | |
Született | 1917. augusztus 22. Clarksdale, Mississippi |
Elhunyt | 2001. június 21. (83 évesen) Los Altos, Kalifornia |
Pályafutás | |
Műfajok | Blues, Electric blues, Delta blues, Country blues, Detroit blues |
Aktív évek | 1942–2001 |
Hangszer | Epiphone Sheraton, Epiphone Sheraton II |
Díjak |
|
Tevékenység |
|
Kiadók | Modern, Vee-Jay, Chess, ABC/Bluesway, Pointblank |
IPI-névazonosító | 00040694880 |
John Lee Hooker weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz John Lee Hooker témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
John Lee Hooker (Clarksdale, Mississippi, 1917. augusztus 22. – Los Altos, Kalifornia, 2001. június 21.) négyszeres Grammy-díjas amerikai bluesénekes, gitáros és dalszövegíró. Az amerikai Mississippi állam Coahoma megyéjében, Clarksdale-től nem messze született egy zenész családban. Mostohaapja egy helyi blues gitáros volt.
Életpályája
[szerkesztés]Fiatalkora
[szerkesztés]Hooker 1917. augusztus 22-én született Coahoma megyében, Clarksdale-től nem messze, William (1871-1923) Hooker földbérlő és baptista prédikátor és Minnie Ramsey Hooker (1875-?) tizenegyedik gyermekeként. John és testvérei otthon tanultak. Csak vallási zenéket hallgathattak. 1921-ben szülei elváltak, a következő évben anyja hozzáment William Moore-hoz, egy blues énekeshez, aki biztosította Johnnak az első gitár bemutatóját. Egy évvel később (1923-ban), mikor John édesapja meghalt, John elszökött otthonról. Soha többet nem találkozott anyjával és mostohaapjával.
Az 1930-as években Memphisben élt és dolgozott a Beale Streeten, ahol alkalmi fellépései voltak házibulikon. Különféle gyárakban dolgozott a második világháború alatt, később a Ford Motor Company-nál Detroitban is. Detroit északi részén a Hastings Streeten (a feketék mulatozóhelyének központja) töltötte idejét blues bárokban, találkozóhelyeken. Detroiti klubokban lépett fel, népszerűsége gyorsan nőtt. Új, "hangosabb" hangszerre volt szüksége, ezért megvette első elektromos gitárját.
Karrier
[szerkesztés]Hooker karrierje 1948-ban kezdődött el, mikor az ügynöke készíttetett egy demo lemezt Hookerrel és a Bihari brothers-szel (a Modern Records tulajdonosaival).
Dadogott, a dalait félig beszélve adta elő, ami jellegzetességévé vált. Zenéjének ritmusa kötetlen volt, hasonlított a Delta blues előadóira. Éneke is inkább a beszédhez állt közelebb, semmint dallamok kiénekléséhez. Ez a laza, kötetlen stílus a Chicagóból érkező elektromos blues zenekarok megjelenésével vesztett népszerűségéből, bár amikor nem szólóban játszott, Hooker megpróbálta a kettőt ötvözni.
Zenéje
[szerkesztés]Hooker Memphisben (Tennessee állam) kezdett zenélni, majd 1943-ban Detroitba költözött, ahol gyári munkás volt. Itt élt 1969-ig, a város keleti részén, a feketék szórakozóhelyei közelében. Első lemezfelvételeit 1948-ban készítette, ezek közül a "Boogie Chillen" sláger lett. Több mint egymillió darabot adtak el belőle. Ez megteremtette számára a lehetőséget, hogy olyan, ma már klasszikus dalokat vegyen fel, mint a "Crawling King Snake", az "In the Mood", a "Rock House Boogie" és a "Shake Holler Run".
Szólókarriert kezdett, az 1960-as évek elején a blues és a folk rajongói között is népszerűvé vált, így ő mutathatta be a közönségnek a fiatal Bob Dylant.
1980-ban előadta nagy sikerű dalát, a "Boom Boom"-t a Blues Brothers című filmben.
1989-ben vendégmuzsikusok – Keith Richards, Carlos Santana – társaságában felvette The Healer című, Grammy-díjnyertes albumát.
2001-ben, röviddel európai turnéja előtt betegedett meg, és nem sokkal utána elhunyt.
Hooker több, mint 100 albumot vett fel, utolsó éveiben San Franciscó-ban élt.
Jellegzetes, mély tónusú énekhangja mellett gitárkísérete iskolát teremtett. Gitárstílusa egyszerűnek tűnik, ám lüktető basszusmeneten alapuló, egyetlen gitáron játszott kétszólamú kísérete technikai bravúr. Még az 1990-es évek elején is készített felvételeket, így duettet énekelt Van Morrison Gloria című dalában, illetve Bonnie Raitt-tal.
Díjai, elismerései
[szerkesztés]- Csillagot kapott a hollywoodi Walk of Fame-en
- Bekerül a Blues Hall of Fame-be (1980)
- Bekerül a Rock and Roll Hall of Fame-be (1991)
Grammy díjai
- A legjobb tradicionális blues felvétel 1990-ben az "I'm in the Mood"-ért (Bonnie Raittel)
- A legjobb tradicionális blues felvétel 1998-ban a "Don't Look Back"-ért
- Grammy életműdíj 2000-ben
Két dalát, a "Boogie Chillen"-t és a "Boom Boom"-t beválasztották a Rock and Roll Hall of Fame: "500 dal, amely megváltoztatta a Rock and Roll-t" listájába. A "Boogie Chillen" egyike volt Az évszázad dalainak.
Fontosabb felvételei
[szerkesztés]- 1959: How Long Blues (released on United)
- 1959: I'm John Lee Hooker (Vee Jay Records)
- 1959: The Folk Blues of John Lee Hooker (Riverside)
- 1959: Burning Hell (Riverside)
- 1960: That's My Story (Riverside)
- 1960: House Of The Blues
- 1960: I'm John Lee Hooker
- 1961: John Lee Hooker Sings The Blues
- 1961: Plays And Sings The Blues
- 1962: Burnin'
- 1962: Drifting the Blues
- 1962: Tupelo Blues
- 1964: The Great John Lee Hooker
- 1964: I Want To Shout The Blues
- 1964: Burning Hell
- 1965: Hooker & The Hogs
- 1965: Seven Nights
- 1967: Urban Blues
- 1967: Live at Caf? Au Go: Go
- 1968: Hooked on Blues
- 1969: Get Back Home
- 1969: Big Red Blues
- 1969: Simply The Truth
- 1971: Endless Boogie
- 1971: Hooker 'N' Heat/Infinite boogie
- 1971: Never Get Out Of These Blues Alive
- 1972: Live At Soledad Prison
- 1973: Kabuki Wuki
- 1974: Free Beer And Chicken
- 1976: In Person
- 1979: Sad & Lonesome
- 1980: Everybody Rockin'
- 1986: Jealous
- 1987: Don't Look Back
- 1989: John Lee Hooker's 40th Anniversary Album
- 1989: The Detroit Lion
- 1989: The Healer
- 1990: The Hot Spot (Featuring Miles Davis)
- 1991: Mr. Lucky
- 1992: Boom Boom
- 1992: This Is Hip
- 1995: Chill Out
- 1995: Whiskey & Wimmen
- 2001: House Rent Boogie
- 2006: Hooker
Hatása
[szerkesztés]Számos dalát popegyüttesek is lemezre vették, így a Rolling Stones és az Animals.
Dalait lemezre vették például Dimples (Animals, Spencer Davis Group), Boom boom (Animals, Yardbirds).
Jegyzetek
[szerkesztés]További információk
[szerkesztés]- Hivatalos oldal
- John Lee Hooker a PORT.hu-n (magyarul)
- John Lee Hooker az Internet Movie Database-ben (angolul)
- John Lee Hooker a Rotten Tomatoeson (angolul)
- Hooker
- John Lee Hooker hivatalos oldal
Irodalom
[szerkesztés]- John Lee Hooker, A Blues Legend;[1] ARC MUSIC CORP., 1991, ISBN 0-7935-0310-8
- ↑ A bevezető magyarázatot ad a bravúros technikára is.