Bližinski detonator
![Bližinski detonator MK53, okrog leta 1950](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b7/MK53_fuze.jpg/300px-MK53_fuze.jpg)
Bližinski detonator tudi bližinsko stikalo, (ang. Proximity fuze) je naprava, ki detonira eksploziv, ko se projektil (bomba) nahaja v bližini tarče. Obstaja več vrst bližinskih detonaterjev glede na mesto uporabe: ladje, letala, rakete, tanki in drugo. Bližinski detonator je bil ena izmed najbolj pomembnih tehnoloških inovacij 2. Svetovne vojne. Bližinski detonator je tehnološko bolj zapletena naprava kot kontaktni detonanator.
Eden izmed prvih praktični primerkov je imel kodno ime VT fuze (Variable Time fuze), ki je bil razvit v Britaniji.[1]Na njem so delali inženirji Sir Samuel Curran, W. A. S. Butement in Merle A. Tuve. Tudi Nemci so delali na bližinskih detonatorjih v 1930ih, ki pa so delovali na kapacitivnosti namesto radarja.
Pred izumom te vrste detonatorjev so uporabljali kontaktne detonatorje, časovni detonator ali pa višinomer. Vsi omenjeni so imeli omejitev. Verjetnost direktnega zadetka je bila sorazmerno majhna, zato imajo bližinski detonatorji veliko prednost.
Bližinski detonatoraji se lahko nastavljeni da detonirajo nad določeno višino nad zemljo, kar je uporabno pri artilerijskih in minometalskih projektilih.
Galerija
[uredi | uredi kodo]-
120mm visoko eksplozivni minometni projektil z bližinskim detonatorjem
-
120mm visoko eksplozivni minometni projektil z M734 bližinskim detonatorjem
-
60mm visoko eksplozivni minometni projektil z bližinskim detonatorjem
-
155mm artilerijski projektil
Tipi senzorjev
[uredi | uredi kodo]Radijski
[uredi | uredi kodo]Projektil ima mikro radijski oddajnik, ki uporablja trup projektila kot anteno. Oddajnik oddaja kontinuirano pri frekvenci 180–220 MHz. Pri približevanje tarče pride do interferenčenga vzorca, ki se spreminja glede na oddaljenost od tarče. Signal se pošlje v filter signalov, ki pod ustreznimi pogojih detonira.
Optični
[uredi | uredi kodo]So bili razviti leta 1935 in bili patentirani leta 1936 v Veliki Britaniji. Uporablja toroidalno lečo, ki je nameščena pravokotno na os projektila in koncentrira svetlobo na foto celico. Ko se koncentracija svetlobe na foto celici spremeni za prej določeno količino se sproži detonacija.
Moderne rakete zrak-zrak uporabljajo laserje. Laserji med letom oddajo svetlobo v prosti zrak, ko žarki dosešejo tarčo se jih del odbije nazaj in povzroči detonacijo.
Akustični
[uredi | uredi kodo]Uporabljajo mikrofon. Letalski motorji oddajajo določeno frekvenco, ta se potem filtrira in pod pravilnimi pogoji sproži detonacijo.
Magnetni
[uredi | uredi kodo]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/67/Luftmine_%28LM%29.jpg/220px-Luftmine_%28LM%29.jpg)
Delujejo na spremembni magnetnega polja, ki ga pozročijo velike mase jekla, kot so npr. ladje. Uporablja se v minah in torpedih. Te detonatorje ne delujejo pri nemagnetnih trupih ladij kot so minolovci, kdaj se uporablja termin "degaussing".
Tlačni
[uredi | uredi kodo]Nekatere protiladijske mine detektirajo spremembo tlaka, ki jo povzročijo ladje, ki plujejo nad mino
Glej tudi
[uredi | uredi kodo]Sklici in reference
[uredi | uredi kodo]- Baxter, James Phinney (1968) [1946], Scientists Against Time, Cambridge, MA: MIT Press, ISBN 978-0-262-52012-6
- Bureau of Ordnance (15. maj 1946), VT Fuzes For Projectiles and Spin-Stabilized Rockets, Ordnance Pamphlet, zv. OP 1480, U. S. Navy Bureau of Ordnance, arhivirano iz prvotnega spletišča dne 26. septembra 2012, pridobljeno 31. maja 2014
- Bush, Vannevar (1970), Pieces of the Action, New York: William Morrow and Company, Inc.
- Hogg, Ian V. (2002), British & American Artillery of World War Two (revised izd.), Greenhill Books, ISBN 978-1-85367-478-5
- Sharpe, Edward A. (2003), »The Radio Proximity Fuze: A survey«, Vintage Electrics, 2 (1)
- Fuzes, Proximity, Electrical: Part One (PDF), Engineering Design Handbook: Ammunition Series, United States Army Materiel Command, Julij 1963, AMCP 706-211, arhivirano iz prvotnega spletišča (PDF) dne 29. marca 2018, pridobljeno 31. maja 2014
- Fuzes, Proximity, Electrical: Part Two, Engineering Design Handbook: Ammunition Series, United States Army Materiel Command, AMCP 706-212
- Fuzes, Proximity, Electrical: Part Three, Engineering Design Handbook: Ammunition Series, United States Army Materiel Command, AMCP 706-213
- Fuzes, Proximity, Electrical: Part Four, Engineering Design Handbook: Ammunition Series, United States Army Materiel Command, AMCP 706-214
- Fuzes, Proximity, Electrical: Part Five, Engineering Design Handbook: Ammunition Series, United States Army Materiel Command, Avgust 1963, AMCP 706-215, arhivirano iz prvotnega spletišča dne 8. aprila 2013, pridobljeno 31. maja 2014
Zunanje povezave
[uredi | uredi kodo]- Navy Historical Centre - Radio Proximity (VT) Fuzes Arhivirano 2014-02-09 na Wayback Machine.
- http://www.amc.army.mil/amc/ho/studies/fuze.html Arhivirano 2008-03-06 at Archive.is [mrtva povezava]
- Southwest Museum of Engineering,Communications and Computation - The Radio Proximity Fuze - A survey
- Southwest Museum of Engineering,Communications and Computation - Proximity Fuze History
- The Pacific War: The U.S. Navy-The Proximity (Variable-Time) Fuze
- The Johns Hopkins University Applied Physics Laboratory Arhivirano 2013-10-15 na Wayback Machine.
11100 Johns Hopkins Road, Laurel, Maryland 20723
• 240-228-5000 (Washington, DC, area) • 443-778-5000 (Baltimore area)