Ferruccio Busoni
Ferruccio Busoni | |
---|---|
![]() | |
Rojstvo | Dante Michelangelo Benvenuto Ferruccio Busoni 1. april 1866[1][2][…] Empoli[4] |
Smrt | 27. julij 1924[1][2][…] (58 let) Berlin[5][4] |
Državljanstvo | ![]() |
Poklic | skladatelj, pianist, dirigent, muzikolog, glasbeni pedagog, glasbeni teoretik, studijski glasbenik |
Podpis | ![]() |
Ferruccio (Dante Michelangelo Benvenuto) Busoni, italijanski pianist, skladatelj, dirigent in pedagog, * 1. april 1866, Empoli pri Firencah, † 27. julij 1924, Berlin.
Busoni je bil sin italijanskega virtuoza na klarinetu in nemške pianistke[6]. Pri desetih letih je kot pianist, skladatelj in improvizator debitiral na koncertnem odru in veljal za čudežnega otroka. Leta 1881 (pri 15. letih) se je vpisal na konservatorij Accademia Filarmonica v Bologni. Leta 1886 je odšel na študij v Leipzig, od leta 1888 pa je študiral klavir na konservatoriju v Helsinkih, nato v Moskvi (1890-1891) in Bostonu (1891-1894). Med 1. svetovno vojno je živel v izgnanstvu v Zürichu. Od leta 1920 do svoje smrti je poučeval mojstrske razrede kompozicije na berlinski akademiji Akademie der Künste. Do smrti je stanoval v predelu Berlin-Schöneberg (Viktoria-Luise-Platz 11), kjer danes tudi stoji spominska plošča.
Busoni je izdal kompletni klavirski zbirki del Johanna Sebastiana Bacha in Franza Liszta. V svoji knjigi Entwurf einer neuen Ästhetik der Tonkunst (1907) je opisal tedaj nove tonovske načine, tonske sisteme in prve možnosti elektronske produkcije zvoka.
V spomin Ferruccia Busonija je poimenovano vsakoletno pianistično tekmovanje, ki poteka že od leta 1949 v Bolzanu (Italija). Ena najbolj znanih prvonagrajenk je pianistka Martha Argerich (nagrado je prejela leta 1957). Busonijeva nagrada je tudi nagrada s področja kompozicije, ki jo podeljuje Akademija umetnosti v Berlinu.
Dela (izbor)
[uredi | uredi kodo]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Ferruccio_Busoni%2C_ca_1895.jpg/200px-Ferruccio_Busoni%2C_ca_1895.jpg)
- Violinski koncert, D-dur op. 35a (UA: Berlin 1897)
- Koncert za klavir in orkester op. 39 (UA: Berlin 1904)
- Fantasia Contrappuntistica (komponirana na teme štiriglasne fuge iz Bachove Kunst der Fuge
- Berceuse élégiaque op. 42 (UA: New York 1911)
- Nocturne symphonique op. 43 (UA: Berlin 1914)
- Indijanska fantazija za klavir in orkester op. 44 (UA: Berlin 1914)
- Arlecchino oder Die Fenster, opera (UA: Zürich 1917)
- Dve kontrapunktični etudi po J. S. Bachu (UA: 1917)
- Concertino za klarinet in mali orkester op. 48 (UA: Zürich 1918)
- Divertimento za flavto in orkester op. 52 (UA: Berlin 1921)
- Doktor Faust, opera; dokončal jo je Philipp Jarnach (UA: Dresden 1925)
Tematsko in kronološko je seznam Busonijevih del uredil Jürgen Kindermann. Zbrana so v katalogu Kindermannverzeichnis oziroma Busoni-Verzeichnis.
Znani učenci
[uredi | uredi kodo]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7c/2006-07-24_Friedhof_Schoeneberg_III_Grab_Busoni.jpg/200px-2006-07-24_Friedhof_Schoeneberg_III_Grab_Busoni.jpg)
Med njegove študente sodijo:
- Luc Balmer (1921/22)
- Giuseppe Becce
- Herbert Behrens-Hangeler
- Erwin Bodky
- Rudolph Ganz (1899)
- Walther Geiser
- Percy Aldridge Grainger
- Louis Gruenberg (1912-1919)
- Magda von Hattingberg
- Alfred Hoehn
- Philipp Jarnach
- Otto Luening
- Dimitri Mitropoulos
- Selim Palmgren (1899-1901)
- Egon Petri
- Heinz Roemhild
- Stancic, Svetislav (1918-1922)
- Eduard Steuermann (1911/1912)
- Theodor Szanto (1898-1901)
- Wladimir Rudolfowitsch Vogel (1918)
- Kurt Weill (1921-1924)
- Edward Weiss
- Stefan Wolpe (1920)
- Michael von Zadora
- Edgar Varèse
Sklici
[uredi | uredi kodo]- ↑ 1,0 1,1 data.bnf.fr: platforma za odprte podatke — 2011.
- ↑ 2,0 2,1 Encyclopædia Britannica
- ↑ 3,0 3,1 SNAC — 2010.
- ↑ 4,0 4,1 Archivio Storico Ricordi — 1808.
- ↑ Record #118518011 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ Jean-Pierre Thiollet, 88 notes pour piano solo, Neva Editions, 2015, p.172. ISBN 978-2-3505-5192-0
Literatura
[uredi | uredi kodo]- Informacije o Ferrucciu Busoniju
- Antony Beaumont: Busoni the Composer. Indiana University Press, Bloomington 1985, ISBN 0-253-31270-1
- Ferruccio Busoni: Entwurf einer neuen Ästhetik der Tonkunst, komentirana in posodobljena nova izdaja, ISBN 3-7959-0793-4
- Ferruccio Busoni/José Vianna da Motta: Briefwechsel 1898-1921, Noetzel, Wilhelmshaven 2004, ISBN 3-7959-0833-7
- Della Couling: Ferruccio Busoni: »A Musical Ishmael«, Scarecrow Press, Lanham 2005, ISBN 0-8108-5142-3
- Edward J. Dent: Ferruccio Busoni: A Biography, Oxford University Press, Oxford 1933
- Jürgen Kindermann: Thematisch-chronologisches Verzeichnis der musikalischen Werke von Ferruccio B. Busoni iz zbirke Studien zur Musikgeschichte des 19. Jahrhunderts, Bd. 19, Gustav Bosse, Regensburg 1980, ISBN 3-7649-2033-5
- Marc-André Roberge: Ferruccio Busoni: A Bio-Bibliography, Greenwood Press, New York, Westport, Conn., London 1991, ISBN 0-313-25587-3
- Larry Sitsky: Busoni and the Piano: The Works, the Writings, and the Recordings, Greenwood Press, New York, Westport, Conn., London 1986, ISBN 0-313-23671-2 1916 (Insel-Verlag, Band 200) Arhivirano 2009-01-07 na Wayback Machine.
Zunanje povezave
[uredi | uredi kodo]- Werkverzeichnis Busonis Arhivirano 2009-07-25 na Wayback Machine.. Opus, urejen po katalogu Kindermannverzeichnis, vključuje tudi glasbene posnetke (v angleščini)
- Seznam Busonijevih del
- Portret F. Busonija. Kratka biografija, dela, fotografije in nadaljnje povezave (v angleščini)