Естонська мова
Естонська мова | |
---|---|
eesti keel | |
Поширена в | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Регіон | Північна Європа |
Носії | 1,05 млн (1989) |
Писемність | латинське письмо і Estonian Brailled |
Класифікація | Уральська |
Офіційний статус | |
Державна | ![]() |
Офіційна | ![]() |
Регулює | Eesti Keele Instituut |
Коди мови | |
ISO 639-1 | et |
ISO 639-2 | est |
ISO 639-3 | est |
Есто́нська мо́ва (eesti keel) — мова естонців, офіційна мова Естонії і Європейського Союзу. Рідна для понад 900 тис. людей в Естонії[1] та десятків тисяч за її межами. Естонська мова використовується в окремих селах Кримського півострова[2], Абхазії[3], діаспорних поселеннях у Швеції, США і Канаді. Писемність на основі латинського алфавіту.
Естонська мова разом із фінською та угорською належить до фіно-угорських мов уральської мовної сім'ї.
В естонській мові 9 голосних і 16 приголосних звуків, багато дифтонгів. Властиві три ступені довжини у голосних і приголосних. Головний наголос падає на перший склад слова. За морфологічною структурою естонська мова — флективно-аглютинативна. Імена відмінюються по числах і відмінках, граматичний рід відсутній. Дієслово має відмінювальні і невідмінювальні форми. Синтаксичні зв'язки слів виражаються головним чином граматичними формами окремих слів і службовими словами. Кількість прийменників невелика. Порядок слів в реченні відносно вільний.
Перші відомі спроби письмово зафіксувати естонську мову стосуються XIII ст. — Літопис Генриха Ливонського. Перша естонська книга «Катехізис» Вадрадта і Кеэля надрукована в Німеччині у 1525 році. Найдавніший естонський рукопис, що зберігся, — Кулламааський рукопис — містить переклад естонською трьох католицьких молитов — Pater noster, Ave Maria и Credo.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d2/EstonianGrammar1637.jpg/200px-EstonianGrammar1637.jpg)
Естонська мова вперше набула офіційного статусу і стала єдиною державною мовою Естонії у 1918 році зі здобуттям цією державою незалежності.
З 1940 року з радянською окупацією статус естонської мови став знижуватися: вона перестала бути єдиною державною мовою — другою стала російська, звужувалося використання естонської мови в багатьох сферах: у міжнародних переговорах, дипломатичному листуванні, у зовнішній торгівлі та на торговельних знаках, у питаннях, що стосувалися збройних сил, у навчанні. Естонська мова була витіснена з викладання та позбавлена можливостей розвитку термінології в сферах навігації, мореплавства, авіації та залізничного транспорту, вона також перестала використовуватися у гірничо-видобувній, енергетичній, текстильній та деяких областях важкої промисловості, позаяк більшість промислових підприємств перебували під прямим контролем з Москви[4].
Ситуація змінилася з розпадом Радянського Союзу і відновленням незалежності 20 серпня 1991 року. Нині естонська мова — єдина офіційна в Естонії, а також одна з офіційних мов Європейського Союзу. Статус естонської мови визначає Конституція Естонії (Eesti Vabariigi põhiseadus, §6)[5] та Закон про мову (Keeleseadus)[6]. Державну політику в області розвитку естонської мови реалізує Інститут естонської мови (Eesti Keele Instituut)[7], а в області захисту — Мовна інспекція (Keeleinspekstsioon)[8].
У XVI ст. існували дві літературні мови на основі північно-естонського і південно-естонського діалектів. Естонська мова була уніфікована у 1-й половині XX ст. В естонській мові виділяють основні говірки, що різняться одна від одної:
- Північноестонська говірка:
- Середньоестонська група діалектів:
- Центральний діалект;
- Острівний діалект;
- Східний діалект;
- Північноестонська група діалектів:
- Береговий діалект;
- Алутагузеський діалект;
- Середньоестонська група діалектів:
- Південноестонські говірки:
- Мулькський (мульгиський) діалект;
- Тартуський діалект;
- Виро.
Південноестонськими говірками (офіційна точка зору) або мовами Виро і Сету (позиція громадських організацій[9]) володіють до 100 000 людей[10]. В Естонії діть неприбуткові організації «Інститут Виру» (Võru Instituut)[11] та «Інститут Сето» (SA Seto Instituut)[12], які займаються збереженням та розвитком культур народів Виру та Сету.
Естонську мову окрім Естонії, вивчають у 40 вищих навчальних закладах світу (2004), як основну спеціальність, додаткову спеціальність, факультативний предмет або предмет за вибором. Найтриваліша традиція навчання естонської мові існує в університетах Фінляндії, Швеції та Угорщини. За кількістю місць навчання вирізняється Німеччина, де естонську мову вивчають у 7 вишах.
Естонська мова також включена до програми майже 30 загальноосвітніх шкіл, шкіл додаткової освіти та мовних курсів у Європі, Сполучених Штатах Америки, Канаді та Австралії.
Вивчення естонської доступне для громадян і резидентів країни як в школах, училищах та університетах, так і на спеціальних курсах (переважно для іноземців). Курси є як платними (у приватних мовних школах), так і безкоштовними. Реєстрація на безкоштовні мовні курси оголошується двічі на рік, причому попит значно перевищує кількість доступних місць[13]. Крім курсів Фонд інтеграції (Integratsiooni sihtasutus) через Доми естонської мови (Eesti keele majad) створює інші можливості для безкоштовної практики естонської мови на різних рівнях — розмовні клуби, тандемне навчання, перегляд фільмів, клуби естонської мови і культури, тематичні воркшопи тощо[14].
У книжкових магазинах доступні різноманітні підручники естонської мови — як шкільні, так і для дорослих з англійською, російською та фінською основною мовою[15]. Крім того, для початкових рівнів (0-B1) доступні безкоштовні онлайн-курси — Keeleklikk (0-A2), Keeletee (A2-B1)[16] та Speakly (0-B1)[17].
В Естонії прийнято Загальноєвропейські рекомендації з мовної освіти[18]. Мовні іспити за рівнями від A2 до C1 відбуваються чотири рази на рік, є безкоштовними, причому в разі успішного іспиту людина може претендувати на компенсацію власних витрат на вивчення мови в розмірі не більше 320 евро за один іспит.
- Основна стаття: Естонська абетка
Естонський алфавіт склався на базі латинського, пристосованого до потреб естонської мови. Алфавіт має 27 літер, з них шість мають діакритичні знаки.
A a | B b | D d | E e | F f | G g | H h |
I i | J j | K k | L l | M m | N n | O o |
P p | R r | S s | Š š | Z z | Ž ž | T t |
U u | V v | Õ õ | Ä ä | Ö ö | Ü ü |
Літери f, š, z та ž трапляються лише в іншомовних словах. Естонська вимова літер z та ž є відповідно /s/ та /š/: zlott, žetoon. У власних іменах німецького походження z вимовляється як /ts/: Mozart, Leibniz. В іншомовних словах та власних іменах використовуються також латинські літери, що не увійшли до складу естонською абетки. Найуживаніші серед них — Cc Čč Qq Ww Xx Yy.
Щодо етимології, то більшість естонських слів мають фінно-угорське походження. Значні також запозичення з германських (в основному з нижньонімецької) та балтійських мов. Трапляються слов'янізми, запозичені, очевидно, з російської через фінську мову, а також англіцизми (головно неологізми кінця XX — початку XXI століття) та інтернаціоналізми[19].
«Заповіт» Т. Шевченка естонською мовою (переклав Айн Каалеп)
|
Джерело: Українська бібліотека
- ↑ (ест.)Rahvaarv rahvuse järgi, 1. jaanuar, aasta. Процитовано 07 February 2020.
- ↑ (рос.)Кто поможет крымским эстонцам?. Процитовано 07 February 2020.
- ↑ (рос.)Анализ готов! Могут ли потомки оптантов иметь гражданство Эстонии?. Процитовано 07 February 2020.
- ↑ (англ.)Metcalf, K. N. Estonia 1918—1994. The Development of Human Rights, — Stockholm, 1994, — P. 65-68.
- ↑ (ест.)Eesti Vabariigi põhiseadus. Процитовано 07 February 2020.
- ↑ (ест.)Keeleseadus. Процитовано 07 February 2020.
- ↑ (ест.)Eesti Keele Instituut. Процитовано 07 February 2020.
- ↑ (ест.)Keeleinspektsioon. Процитовано 07 February 2020.
- ↑ (ест.)Avalik pöördumine. Eesti teaduspoliitika peab oma näo pöörama Eesti poole. Процитовано 07 February 2020.
- ↑ (англ.)Laakso, J.; Sarhimaa, A.; Spiliopoulou Å., Sia; Toivanen, R. Towards Openly Multilingual Policies and Practices: Assessing Minority Language Maintenance Across Europe (вид. 1). Bristol; Buffalo: Multilingual Matters. ISBN 9781783094950. Процитовано 07 February 2020.
- ↑ (ест.)Võru Instituut. Процитовано 07 February 2020.
- ↑ (ест.)SA Seto Instituut. Процитовано 07 February 2020.
- ↑ (рос.)Битва за бесплатные курсы эстонского языка: сайт завис, места в столице закончились за 15 минут. Процитовано 06 February 2020.
- ↑ (ест.)Eesti keele õpe. Процитовано 06 February 2020.
- ↑ (ест.)Eesti keele õpikud, õppematerijalid. Процитовано 06 February 2020.
- ↑ (ест.)Eesti keele e-kursus. Процитовано 06 February 2020.
- ↑ (англ.)New chance to learn Estonian: Speakly. Процитовано 06 February 2020.
- ↑ (ест.)Eesti keele tasemeksamid. Процитовано 06 February 2020.
- ↑ (ест.)Eesti keele etümoloogiline teatmik. Процитовано 06 February 2020.
- Eesti keele käsiraamat. Koostajad: Mati Erelt, Tiiu Erelt, Kristiina Ross. Eesti Keele Sihtasutus 2007, Tallinn.
- Mati Hint. Häälikutest sõnadeni. Eesti Keele Instituut 1998, Tallinn.
- Пялль Э. Н. Краткий русско-эстонский разговорник. ― М., 1940.
- Эстонский язык — учебники, словари, курсы эстонского языка (рос.)
- Естонська мова на сайті Ethnologue: Estonian. A macrolanguage of Estonia (англ.)
- Естонська мова на сайті Glottolog 3.0: Language: Estonian (англ.)
- Естонська мова на сайті WALS Online: Language Estonian (англ.)
![]() |
Це незавершена стаття про мову. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |