Шолом-Алейхем
Шолом-Алейхем | ||||
---|---|---|---|---|
שולעם-עלייכעם | ||||
![]() Шолом-Алейхем | ||||
Ім'я при народженні | Соломон Наумович Рабинович | |||
Народився | 18 лютого (2 березня) 1859 с. Вороньків, Переяславський повіт, Полтавська губернія, (нині Київська область, Україна) | |||
Помер | 13 травня 1916 (57 років) Нью-Йорк, США ·туберкульоз | |||
Поховання | Маунт-Кармел | |||
Громадянство | ![]() ![]() | |||
Національність | український єврей | |||
Діяльність | письменник | |||
Мова творів | їдиш[1] | |||
Роки активності | 1883–1916 | |||
Magnum opus | цикл «Тев'є-молочар» | |||
Родичі | Бел Кауфман і Ben Zion Goldbergd | |||
Діти | Sarah Solomonovna Rabinovichd і Marie Waifed | |||
Автограф | ![]() | |||
Сайт: sholemaleichem.org | ||||
| ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
![]() |
Шо́лом-Але́йхем (їд. שלום־עליכם, у перекладі — «мир вам», справжнє прізвище, ім'я та по батькові — Рабинович Соломон Наумович (Шо́лом Но́хумович[2]); 18 лютого (2 березня) 1859, Переяслав, Полтавська губернія, Російська імперія — 13 травня 1916, Нью-Йорк, США) — єврейський письменник, драматург, один з основоположників сучасної художньої літератури мовою їдиш. Також писав свої твори івритом і російською. Життя митця було тісно пов'язане з Україною.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/8/85/%D0%94%D0%BE%D1%88%D0%BA%D0%B0_%D0%A8.%D0%90%D0%BB%D0%B5%D0%B9%D1%85%D0%B5%D0%BC%D1%83_%28%D0%91%D1%96%D0%BB%D0%B0_%D0%A6%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B0%29.jpg/150px-%D0%94%D0%BE%D1%88%D0%BA%D0%B0_%D0%A8.%D0%90%D0%BB%D0%B5%D0%B9%D1%85%D0%B5%D0%BC%D1%83_%28%D0%91%D1%96%D0%BB%D0%B0_%D0%A6%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B0%29.jpg)
Народився в місті Переяславі на Полтавщині (тепер в Київської області) у родині дрібного крамаря. Дитячі роки минули в невеличкому містечку Воронькові Полтавської губернії (тепер село в Бориспільському районі Київської області). Навчався в Хедері — єврейській початковій релігійній школі. Згодом під впливом єврейської просвітницької літератури займався і загальною освітою, навчався у повітовій школі.
З 1876 року працював домашнім вчителем у єврейського магната Елімелеха Лоєва. Протягом 1877—1880 років в селі Софійці працював вихователем дочки орендаря земель Лоєва Ольги[3].
У 1880—1882 роках Шолом-Алейхем працював громадським рабином у Лубнах. Після одруження з донькою Лоєва у 1883—1887 роках жив і працював у Білій Церкві.
У 1887—1890, 1893—1905 роках жив у Києві (він називав його у своїх творах Єгупцем), де займався торговельними справами. Після єврейських погромів у Києві в жовтні 1905 року переїхав до Львова, Австро-Угорщина.
Шолом-Алейхем багато подорожував, відвідав Женеву, Лондон, Варшаву, Вільно, Берлін та інші міста світу, де виступав перед своїми читачами. У 1907—1914 роках жив у Італії та Швейцарії.
У 1915 році переїхав до Нью-Йорка, де і помер.
Літературна діяльність Шолом-Алейхема розпочалася наприкінці 1870-х років, коли у періодичних виданнях було опубліковано кілька кореспонденцій і статей мовою їдиш. Перші художні твори — повість «Два камені» та оповідання «Вибори» (обидва — 1883 року). Тоді ж уперше підписався псевдонімом Шолом-Алейхем (єврейське вітання — «Мир Вам»).
Поява Шолом-Алейхема знаменувала нову сторінку в розвитку новітньої прози мовою їдиш. Головні герої Шолом-Алейхема — бідні «маленькі люди», які, незважаючи на важке, злиденне життя, оптимістично дивляться у майбутнє, з гумором оцінюють своє становище, вірять у справедливість та мудрість Творця. У памфлеті «Суд над Шомером…» (1888 рік) виступив проти засилля бульварної літератури. Започаткував книжкову серію «Єврейську народну бібліотеку».
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b4/Sholom_aleichem_1877.jpg/200px-Sholom_aleichem_1877.jpg)
Першими книжечками серії стали романи Шолом-Алейхема «Стемпеню» (1888) та «Йоселе-Соловей» (1890). Перший твір присвячений фундатору нової єврейської прози Менделе Мойхер-Сфоріму, якого Шолом-Алейхем називає «дідусем Менделе», а себе «онуком». Творчий зв'язок «дідуся» та «онука» простежується у життєписі єврейської громади, у майстерному володінні сатирою, у захисті прав принижених. У циклі «Менахем-Мендл» (1892—1909) Шолом-Алейхем карикатурно показав інший світ — світ наживи, спекуляцій, шахрайства. У 1894 році видав першу повість із широко відомого циклу «Тев'є-молочар» (1894—1914). Цей «сільський єврей» з грубою зовнішністю та ніжною душею стає одним із улюблених типів письменника.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f6/SholemAleichemBook1939Kyiv.jpg/160px-SholemAleichemBook1939Kyiv.jpg)
Герої дитячих оповідань Шолом-Алейхема, незважаючи на безрадісні умови життя, все ж усміхаються та жартують. Життя дітей відображено в повісті «Хлопчик Мотл» (1907—1916), збірках «Оповідання для дітей» (1886—1916), «Пісня пісень» (1909—1911). Останнім твором своєрідного триптиха (перші два — «Стемпеню» та «Йоселе-Соловей») з життя єврейської художньої інтелігенції став роман «Мандрівні зорі» (1909—1911). Книги Шолом-Алейхема сприймалися як твори, сповнені любові до «маленької» людини, що змальовувалась письменником в ореолі щирого співчуття та сумного гумору.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/56/Sholem_Aleichem.jpg/200px-Sholem_Aleichem.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/39/Mendele_Mos_Sholem_Aleichem_Ben-Ami_Bialik_Odessa_1910.jpg/200px-Mendele_Mos_Sholem_Aleichem_Ben-Ami_Bialik_Odessa_1910.jpg)
Після єврейських погромів Шолом-Алейхем виїхав до Львова, а потім у США. У 1907 році — до Женеви, де була видана перша частина повісті «Хлопчик Мотл». З 1908 року письменник жив у Росії, Німеччині, Швейцарії, Австрії, Італії, Данії, знову в США.
В останні роки життя Шолом-Алейхем завершив працю над циклами оповідань «Тев'є-молочар», «Менахем-Мендл», «Хлопчик Мотл». Він написав цикл оповідань, комедію «Крупний виграш», автобіографічний роман «З ярмарку».
Творчість письменника забарвлена українським колоритом, у творах подано описи української природи, використано українську лексику, фольклор.
Більшість подій, про які пише Шолом-Алейхем, відбуваються в Україні. Втім, українські міста та їхнє населення у творах Шолом-Алейхема відіграють хіба що роль декорацій, на тлі яких розгортається драма єврейської громади. Часом він надавав містам і містечкам умовні назви: Київ — Єгупець, Боярка — Бойберик, Одеса — Чорноморськ, а Росія — тітка Рейзя. Однак навіть окремі штрихи, якими він змальовував оточення єврейської громади, є цінними для нас, бо нанесені рукою очевидця. До того ж вони, переважно, надзвичайно влучні.
![]() |
Львів, бачте, вже зовсім не те, що Броди. По-перше, само по собі місто — чистота, ширина, краса! Не намилуєшся. Тобто, звісно, є і у Львові вулиці такі самісінькі, як і у Бродах, котрими і серед літа можна пройти лише у глибоких калошах і затиснувши носа. Зате посеред міста розкинувся парк, у якому дозволено гуляти всім, навіть козам. Вільна країна! По суботах євреї шпацерують всіма вулицями, і ніхто їм на те навіть не зауважить. А які люди! Чисте золото! Мама каже, що Бродам до Львова — як землі до неба. Мій брат Еля жалкує, що після кордону спочатку йдуть Броди, а за ними Львів. Шкода, що не навпаки. Але Піня йому втовкмачує, що Львів через те й кращий, ніж Броди, що розташований далі від кордону, зате ближчий до Америки. | ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/%D0%9C%D1%83%D0%B7%D0%B5%D0%B9_%D0%A8%D0%BE%D0%BB%D0%BE%D0%BC-%D0%90%D0%BB%D0%B5%D0%B9%D1%85%D0%B5%D0%BC%D0%B0.jpg/250px-%D0%9C%D1%83%D0%B7%D0%B5%D0%B9_%D0%A8%D0%BE%D0%BB%D0%BE%D0%BC-%D0%90%D0%BB%D0%B5%D0%B9%D1%85%D0%B5%D0%BC%D0%B0.jpg)
Шолом-Алейхем написав десять романів, двадцять п'єс, сотні повістей та оповідань, багато статей. Твори письменника перекладені десятками мов світу. Перше зібрання творів Шолом-Алейхема у чотирьох томах вийшло в світ у 1903 році. 3 нагоди 25-річчя його літературної діяльності ювілейний комітет викупив права на видання його творів у приватних видавців і передав їх автору.
У Переяславі розташований садиба-музей Шолом-Алейхема (на території Музею народної архітектури та побуту Середньої Наддніпрянщини), відкритий в 1978 році на честь 120-річчя з дня народження письменника. У 1997 році у Києві було відкрито пам'ятник письменнику, а в 1999 році Кабінет Міністрів України затвердив рішення Київської міської державної адміністрації про створення музею-квартири Шолом-Алейхема в українській столиці. Відкрили його 2 березня 2009 року по вулиці Великій Васильківській, 5а. Водночас сам заклад увійшов до Музею історії Києва.
В Україні ім'я Шолом-Алейхема носять вулиці у Києві, Львові, Харкові, Дніпрі, Полтаві, Житомирі, Чернівцях, Білій Церкві, Броварах. Є такі ж вулиці у містах: Бердичів, Броди, Коростень, Збараж, Переяслав, Ніжин, Херсон, Умань, Новомиргород, Сміла, Старокостянтинів (Хмельницька область), Славута (Хмельницької області), Гайсин, Дрогобич.
На честь Шолом-Алейхема названо один з кратерів на Меркурії.[4]
У 2007 році Президент України видав указ «Про відзначення 150-річчя від дня народження Шолом-Алейхема».[5]
- «Тев'є-Тевель» (1989—2012) — вистава Національного академічного драматичного театру імені Івана Франка поставлена за українським перекладом Миколи Зарудного п'єси російського драматурга Григорія Горіна «Панахидна молитва» (рос. Поминальная молитва), написаною за мотивами збірки оповідань Шолом-Алейхема «Тев'є-Молочар».
- Мир вашому дому! (2017) — фільм російського режисера Володимира Лєрта. Сценарій стрічки створено за п'єсою російського драматурга Григорія Горіна «Панахидна молитва» (рос. Поминальная молитва) заснованої на збірці Шолом-Алейхема «Тев'є-молочар».
Перші переклади Шолом-Алейхема українською з'явилися в під-Австрійській Україні, зокрема у львівському часописі ЛНВ у 1906 році вийшли друком такі оповідання Шолом-Алейхема як «Дядько Піні та тітка Рейся» (переклад Г. Кернеренка) та «Німець» (переклад Л. Буди).[6] У під-Радянській Україні, переклади Шолом-Алейхема стали з'являтися трохи пізніше. Так оповідання «Великий виграш. Народна п'єса на п'ять дій», опубліковано в журналі «Червоний шлях» (1926, № 5-6), оповідання «Агенти. Комедія на одну дію» з'явилося окремим виданням в серії «Робочий клуб» (Харків, 1926 р.), а оповідання «Ша, ми їдемо до Америки» з'явилося у журналі «Життя і революція» (1927 р., № 4).[6]
У 1920-1930-их роках багато творів Шолом-Алейхема переклав Ефраїм Райцин.[7]
- Шолом-Алейхем. «Мазель-тов!» (Алтерове сватання): комедія на одну дію (оповідання). Переклад з ївриту: Ш. Полонер. // Міститця у збірці «Комедії — У Київі» (Киів): З друк. Першої Київ. Друк. Спілки. — («Театральна бібліотека»). 1910 64 стор.: 12 с
- Шолом-Алейхем. Етап. Німець (оповідання). Переклад з ївриту: ? Харків: Видавництво «Український робітник». 1928 48 с
- Шолом-Алейхем. Мій перший роман (вибрані оповідання). Переклад з ївриту: Ефраїм Райцин. Харків: Видавництво «Український робітник». 1928. 171 стор.
- Шолом-Алейхем. Два антисеміти (також «Мій перший роман», «Рябко»). Переклад з ївриту: ?. Харків: Видавництво «Український робітник». 1928. 75 стор. (серія «Дешева бібліотека красного письменства, № 131—133)
- Шолом-Алейхем. Потоп (роман). Переклад з ївриту: Гершбін та Малоченко. Київ. 1928
- Шолом-Алейхем. Єврейські романи. Переклад з ївриту: ?. 1929. 230 с
- Шолом-Алейхем. Комедії. Переклад з ївриту: Гр. Михайлець; автор передмови: Гр. Михайлець. Харків: ДВУ, 1929. — 264 с
- Шолом-Алейхем. Казки та розповідання. Переклад з їдиша: ?. 1930. 463 стор.
- Шолом-Алейхем. Вибрані твории Т. 1. Переклад з їдиша: Ефраїм Райцин. Харків: Держлітвидав. 1930. 237 стор.
- Шолом-Алейхем. Адель (з циклу „Тев'є-молочар“) . Переклад з їдиша: Ефраїм Райцин. 1930. ? стор.
- Шолом-Алейхем. Велика удача (оповідання) . Переклад з їдиша: Ефраїм Райцин. 1930. ? стор.
- Шолом-Алейхем. Виграшний квиток» (опов.). Переклад з їдиша: Ефраїм Райцин. Харків. 1930. ? стор.
- Шолом-Алейхем. «Вітайте, ми вже в Америці» (опов.). Переклад з їдиша: Ефраїм Райцин. 1930. ? стор.
- Шолом-Алейхем. «Гіменазія» (опов.). Переклад з їдиша: Ефраїм Райцин. Харків. 1930. 24 стор.
- Шолом-Алейхем. Мені добре — я сирота. Серія «Дешева бібліотека красного письменства». — Х., 1930. — 130 стор.
- Шолом-Алейхем. «Сімдесят п'ять тисяч» (опов.). Переклад з їдиша: Ефраїм Райцин. 1930. ? стор.
- Шолом-Алейхем. «Вибрані твори» у 2 томах (Т.1. повість «Тев'є та його доньки»; Т.2. Оповідання «Лихі пригоди Менахем-Менделя»). Переклад з їдиша: А. Стоянівський; Передмова І. Д. Фількевич. Харків: Кооперативне книжкове товариство «Культура і труд», 1932. 133 стор (Т.1) ? стор (Т.2)
- Шолом-Алейхем. Вибрані твори. Т1. 1932. 135 с.
- Шолом-Алейхем. Забуті сторінки. Переклад з їдиша: ?. 1939. 338 стор.
- Шолом-Алейхем. Вибрані твории у 1 томі. Переклад з їдиша: Ефраїм Райцин. 1939. 554 стор.
- Шолом-Алейхем. Вибрані твории у 1 томі. Переклад з їдиша: Ефраїм Райцин. 1940. 384 стор.
- Шолом-Алейхем. Ножик. Переклад з їдиша: ?. Одеса. 1940. 183 стор.
- Шолом-Алейхем. Ножик. Переклад з їдишу: Е. Тураш. Київ: Дитвидав. 36 стор. 1958
- Шолом-Алейхем. Вибране. Переклад з їдиша: Ефраїм Райцин. Київ: Держлітвидав. 1959. 556 стор.
- Шолом-Алейхем. Мандрівні зірки (роман на дві частини). Переклад з єврейської та примітки: Ефраїм Райцин; пісні переклав М.Терещенко. Київ: Радянський письменник. 1963. 468 стор.
- Шолом-Алейхем. Твори в чотирьох томах. 1967—1968. Київ: Дніпро. 524 стор (I том), 484 стор. (II том), 480 стор. (III том), 407 стор. (IV том)
- Том 1: Менахем-Мендл[8] Переклад з Їдишу: М. Ш. Дубинський; Тев'є-молочар,[9] Залізничні історії (Записки комівояжера),[10] Монологи.[11] Переклад з Їдишу: Є. Райцин.
- Том 2: Мандрівні зірки (роман на дві частини). Переклад з Їдишу: Є. Райцин
- Том 3: З Ярмарку. Життєпис. Переклад з їдишу: М. Ш. Дубинський. Сендер Бланк та його сімейка (роман без «роману»). Переклад з їдишу: Олена Пархомовська. Спи, Олексо (поезія). Переклад з їдишу: Максим Рильський. Челядь (п'єса на одну дію). Переклад з їдишу: Є. Тураш. Великий виграш (Народна вистава на чотири дії). Переклад з їдишу: О. Копиленка та І. Фефера
- Шолом-Алейхем. Записки комівояжера.[12] Переклад з їдишу: Є. Райцин. Київ: Дніпро. 1983. 310 стор.
- Шолом Алейхем. Тев'є-молочник. Переклад з Їдишу: Єфраїм Райцин; автор передмови: А. Кацнельсон. Київ: Котигорошко. 1993. 128 стор. ISBN 5-06-001588-7
- Шолом Алейхем. Вибране.[13] Переклад з Їдишу: Гершбін, Милоченко та Є. Райцин; вступ. слово М. Я. Гона; упорядкув. А. М. Михайляна; передмова А. Кацнельсона. Київ: : Україна, 2009. 382 стор. ISBN 978-966-524-390-8
- Шолом-Алейхем. Тев'є-молочник.[14] Переклад з їдишу: Олександра Уралова. Київ: Знання, 2017. 223 стор. (серія «Скарби»). ISBN 978-617-07-0473-3
- ↑ має кілька оповідань та публікацій російською та івритом
- ↑ Шолом-Алейхем (Соломон Научпокович (Шо́лом Но́хумович) Рабинович)
- ↑ Побережка
- ↑ Опис кратера Шолом-Алейхем на сайті Міжнародного Астрономічного Союзу (англ.)
- ↑ Указ Президента України Про відзначення 150-річчя від дня народження Шолом-Алейхема
- ↑ а б Мойсен Гон. Творчість Шолом-Алейхема: Українська модель рецепції (1920—1930 роки) — Актуальні проблеми сучасної філології. Літературознавство. Вип. ХІХ.
- ↑ Лада Коломієць Український художній переклад та перекладачі 1920-30-х років. Вінниця: Нова Книга. 360 стор.: сторінки 45-48 ISBN 978-966-382-574-8
- ↑ До другого видання, «Лондон» (Одеська біржа), «Папірці» (Єгупецька біржа), Мільйони (Купці, маклери, спекулянти) …., Почесна професія (Менахем-Мендл — письменник), Не щастить! (Менахем-Мендл — шадхен), Лиха доля (Менахем-Мендл — агент)
- ↑ Велика удача, Теперішні діти, Годл, Хава, Шпринця, Тев'є їде до Палестини, Іди геть!
- ↑ До читачів, Конкуренти, Найщасливіший у Кодні, Станція Барановичі, Прийняли, Людина з Буенос-Айреса, Поминки, «Пустопорожній», Чудо гойшайне рабо, «Шістдесят шість», Гімназія, З призову, Не можна бути добрим, Погорілець, Немає талану!, Судилося нещастя
- ↑ Горщик, Порада, У лікаря, Йосиф, Хабни, То брехняі, Три вдови, Гітл Пуришкевич, Лікарі
- ↑ Зміст: «Веселі бідняки», «Залізничні історії» (Записки комівояжера), «Монологи», «Оповідання для дітей»
- ↑ Зміст: Потоп; Тев'є-молочар: Велика удача, Химери, Теперішні діти, Годл, Хава, Шпринця, Тев'є їде до Палестіни (Оповідане Тев'є-молочником у вагоні поїзда), Іди геть!; Залізничні історії (Записки комівояжера): До читачів, Конкуренти, Найщасливіший у Кодні, Станція Барановичі, Прийняли, Людина з Буенос-Айреса, Поминки, Пустопорожній, Чудо гойшане-рабо, «Шістдесят шість», Гімназія, З призову, Не можна бути добрим, Погорілець, Немає талану!, Судилося нещастя; Монологи: Йосиф (Оповідання «джентльмена»), То брехня! (Діалог у Галичині), Три вдови (Розповідь старого парубка-мізантропа), Гіта Пурішкевич, Лікарі (Діалог), Німець; Твори для дітей і про дітей: Хлопчик Мотл, Ножик, Скрипка, Три голівки, Рябчик (Єврейський собака), Мафусаїл (Єврейська конячина)
- ↑ Зміст: Я негідний!, Великий виграш, Мара, Нинішні діти, Годл, Хава, Шпринца, Тев'є їде до Ерец-Ісроел, Вийди!, Вехалаклакут: дорога слизька й темна
- Наталія Анатліївна Дехтярьова. Шолом-Алейхем: бібліографічний покажчик творів та літературознавчих досліджень, виданих в Україні: 1917—1941. Київ: Київське єврейське культурно-просвітнє товариство ім. Шолом-Алейхема, 1994. 47 стор. (до 135-річча з дня народження класика єврейської літератури). (українською/їдиш/гебрейською)
- А. Л. Рогова., І. О. Нагрейчук. Шолом-Алейхем: до 135-річча з дня народження: методично-бібліографічні матеріали. Київ: НПБУ, 1994. 25 стор.
- Анатолій Птіцин про Шолом-Алейхема, Януша Корчака, Фріца Крейслера, Миколу Лукаша, Матір Терезу / А. Птіцин. — Київ : Грані-Т, 2009. — 120 с. — (Серія «Життя видатних дітей»). — ISBN 978-966-465-219-0
- Малий словник історії України / відпов. ред. В. А. Смолій. — К. : Либідь, 1997. — 464 с. — ISBN 5-325-00781-5.
- Кунов В. К. Всесвітня серія «Письменники-мислителі», енциклопедичний словник: «Мудрые мысли в произведениях Шолом-Алейхема». 431 стор., 253 теми, 824 статті. — Київ: ВУС, 2012.
- Швидкий В. П. Шолом-Алейхем // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 652. — ISBN 978-966-00-1359-9.
- Шолом-Алейхем // Зарубіжні письменники : енциклопедичний довідник : у 2 т. / за ред. Н. Михальської та Б. Щавурського. — Тернопіль : Навчальна книга — Богдан, 2006. — Т. 2 : Л — Я. — С. 792. — ISBN 966-692-744-6.
- Переклади творів Шолом-Алейхема українською в е-бібліотеці «Чтиво»
- Критика нових перекладів повісті «Тев'є-молочар» на українську мову
- Шолом-Алейхем — WWW Енциклопедія Києва
- Ігор Сюндюков. Мир вам! Шолом-Алейхем і Україна — День, 28 липня 2000
- Музей Шолом-Алейхема у Києві
- Народились 2 березня
- Народились 1859
- Померли 13 травня
- Померли 1916
- Поховані на цвинтарі Маунт-Кармел
- Письменники мовою їдиш
- Іншомовні письменники, народжені в Україні
- Уродженці Переяслава
- Українські євреї
- Єврейські письменники
- Персоналії:Лубни
- Люди, на честь яких названі вулиці
- Люди, на честь яких названий кратер на Меркурії
- Люди на марках
- Люди на монетах України
- Померли від туберкульозу
- Американські письменники єврейського походження
- Єврейські поети