Пшоно
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/53/Red_plate_millet.jpg/250px-Red_plate_millet.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a4/Panicum_miliaceum0.jpg/220px-Panicum_miliaceum0.jpg)
Пшоно́ — насіння проса, очищене від зовнішньої оболонки, луски.
![]() | Ця стаття містить текст, що не відповідає енциклопедичному стилю. |
Цей доступний і традиційний продукт — джерело великої кількості вітамінів і мікроелементів. Пшоно є постачальником рослинних білків і вуглеводів. Багатий вміст клітковини забезпечує роботу шлунково-кишкового тракту, знижує рівень холестерину в крові.
Використовується для приготування супів, каш, фаршів, запіканок. Дуже смачні виходять страви з пшона, приготовлені з гарбузом, печінкою або яйцями.
Споживання пшона практикувалося ще від початку існування древніх цивілізацій світу. Зазвичай пшоно ― це малозернові однорічні злаки, що люблять теплий клімат і відносяться до родини трав. Вони дуже добре переносять екстремальні погодні умови, такі як посуха, і є більш поживними злаками, якщо порівнювати із рисом і пшеницею. Пшоно має незначний вміст фітінової кислоти і є багатим на харчові волокна, залізо, кальцій, і вітаміни B. Крім того, і зменшують поглинання глюкози.
Неочищене зерно |
Просо | |
---|---|---|
Води | 10,66 | 10,97 |
Азотних речовин | 9,29 | 10,82 |
Жирів | 3,50 | 5,46 |
Цукру | 1,33 | 1,19 |
Декстрину | 3,51 | 7,16 |
Крохмалю | 61,09 | 59,40 |
Клітковини | 7,29 | 2,64 |
Мишій італійський є першим відомим одомашненим просом. Китайські легенди приписують одомашнення пшона до часів Шень-нуна, легендарного Імператора Китаю.[1] Також пшоно або просо згадується у деяких найдавніших текстах Яджур-вед, що свідчить про те, що споживання пшона було дуже поширеним за часів раніше ніж 4500 р. до н. е.[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/79/Milletoutput.png/310px-Milletoutput.png)
Просо або пшоно є одною із двох основних сільськогосподарських культур у напівпосушливих, виснажених, менш родючих регіонів Африки і Азії.[3] Пшоно пристосоване не лише рости в цих посушливих і несприятливих умовах, але є найнадійнішою культурою в таких регіонах ніж інші зернові. Це, зокрема, зробило просо особливо популярним, в країнах довкола пустелі Сахара у західній Африці.
Пшоно, однак, полюбляє умови високої плодючості і вологи. Врожайність пшона на гектарі землі може бути в два або чотири рази вищою при поливі і додаванні добрив. Існувала співпраця із бідними країнами задля підвищення врожаю пшона.[4]
Індія є найбільшим в світі виробником пшона. В 1970-х, весь зібраний врожай пшона в Індії вживався у їжу. До 2000-х, річний врожай пшона в Індії збільшився, але споживання на душу населення зменшилося на 50 % — 75 % в різних регіонах країни. Станом на 2005, більша частина пшона, що вироблялася в Індії використовувалася для інших застосувань: для корму домашньої худоби і виробництва алкоголю.[5] Індійські виробники обговорювали можливі шляхи збільшення споживання пшона як їжі серед населення, аби збільшити виробництво; однак, серед місцевих жителів стали популярними інші злаки, яким вони частіше віддають перевагу.[6]
У 2010, річний врожай пшона в світі становив 0.83 тон на гектар. Найврожайніші ферми з вирощування пшона в світі були у Франції, із середнім по країні показником врожайності в 3.3 тони на гектар в 2010.[7]
Країна | Виробництво, млн т |
Виноски | ||
---|---|---|---|---|
![]() |
10,910 | |||
![]() |
5,000 | F | ||
![]() |
2,955 | * | ||
![]() |
1,620 | F | ||
![]() |
1,152 | |||
![]() |
1,109 | * | ||
![]() |
1,090 | |||
![]() |
0,807 | |||
![]() |
0,582 | * | ||
![]() |
0,572 | |||
В світі | 29,870 | A | ||
Немає виноски = офіційна цифра, * = Неофіційна цифра, F = FAO оцінка, A = Може містити офіційні, неофіційні або оцінені дані[7] |
За даними Державної служби статистики України в 2016 виробництво проса становило 278 тис. т. Найпридатнішими зонами для вирощування проса є Степова і Лісостепова зона, а також Полісся. Найбільші площі вирощування проса, за даними Державної служби статистики України, в 2011 році були зосередженні на Дніпропетровській –19,8 тис. га, Запорізькій –17,3 тис. га, Миколаївській — 16,1 тис. га, Харківській–14,5 тис. га, Херсонській — 14,4 тис. га областях.[8]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Tongba.jpg/170px-Tongba.jpg)
У деяких культурах світу пшоно є традиційно вживаним зерном для пивоваріння пива з проса, наприклад у народу Тао, що живе на острові Лань, а також народу Амі або Атаял в Тайвані. Деякі народи в східній Африці варять напій із пшона сорго, що називається ajono, що є традиційним напоєм народу Тесо[en]. Ферментоване просто готується у великому горщику в гарячій воді, потім розливають і п'ють потягуючи через довгі соломинки.
Пшоно також є базовим інгредієнтом для приготування дистильованого напою раксі в Непалі і місцевого алкогольного напою народів Шерпа, Таманґ, Раі[en] і Лімбу[en], який називається тонгба, в східному Непалі. У Балканських країнах, особливо в Румунії і Болгарії, пшоно використовують для приготування ферментованого напою — браги.
- ↑ Yang, Lihui та ін. (2005). Handbook of Chinese Mythology. New York: Oxford University Press. с. 198. ISBN 978-0-19-533263-6.
- ↑ Yajurveda 4th Anuvaka, Rudra Chamakam (PDF). с. 6. Архів оригіналу (PDF) за 10 травня 2017. Процитовано 5 травня 2017.
- ↑ Baltensperger, David D. (2002). Progress with Proso, Pearl and Other Millets (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 11 серпня 2017. Процитовано 6 травня 2017.
- ↑ ICRISAT. A New Generation of Pearl Millet on the Horizon. The World Bank. Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 6 травня 2017.
- ↑ Basavaraj (December 2010). Availability and utilization of pearl millet in India (PDF). SAT eJournal. 8. Архів оригіналу (PDF) за 21 березня 2012. Процитовано 6 травня 2017.
- ↑ Jayaraman, Gayatri (4 січня 2012). What's your Millet Mojo. Live Mint. Архів оригіналу за 3 вересня 2012. Процитовано 6 травня 2017.
- ↑ а б FAOSTAT: Production, Crops, Millet, 2010 data. Food and Agriculture Organization. 2011. Архів оригіналу за 23 червня 2012. Процитовано 6 травня 2017.
- ↑ Виробництво проса: підсумки та перспективи. Поширення і властивості. 2017. Архів оригіналу за 25 травня 2017. Процитовано 6 травня 2017.
. // Encyclopædia Britannica (11th ed.). Т. V. 18. 1911. (англ.)
- Millets. Alternative Field Crops Manual. Архів оригіналу за 17 січня 2009. Процитовано 28 січня 2018.
- Пшоно // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1963. — Т. 6, кн. XII : Літери По — Риз. — С. 1543. — 1000 екз.
- Лікувальні властивості пшона [Архівовано 9 травня 2015 у Wayback Machine.] матеріал інформаційного агентства УНІАН
- Що можна приготувати з пшона