Філадельфія (фільм)
Філадельфія![]() | |
---|---|
англ. Philadelphia | |
![]() | |
Жанр | драма |
Режисер | Джонатан Деммі |
Продюсер | Рональд М. Бозман Джонатан Деммі Гарі Гоецман |
Сценарист | Рон Нісванер |
У головних ролях | Том Генкс Антоніо Бандерас Джейсон Робардс Дензел Вашингтон |
Оператор | Так Фудзімото |
Композитор | Говард Шор |
Кінокомпанія | TriStar Pictures |
Дистриб'ютор | TriStar Pictures |
Тривалість | 125 хв. |
Мова | англійська |
Країна | ![]() |
Рік | 1993 |
Кошторис | 26 млн. $ |
Касові збори | 129 млн. $ |
IMDb | ID 0107818 |
Рейтинг | MPAA: PG-13 |
«Філадельфія» (англ. Philadelphia) — американський фільм-драма режисера Джонатана Деммі, що завоював дві премії «Оскар»: за найкращу чоловічу роль і за найкращу пісню до фільму, а також інші призи міжнародних кінофестивалів. «Філадельфія» стала одним із перших фільмів про гомосексуальність, СНІД і гомофобію. В основу сюжету покладена реальна історія адвоката Джеффрі Боуерса, котрий у 1987 році подав до суду на юридичну фірму «Baker & McKenzie» за те, що був несправедливо звільнений. Головні ролі виконували Том Генкс і Дензел Вашингтон.
Успішного молодого адвоката Ендрю Бекета звільняють з роботи — з юридичної фірми «Вайлт Вівер» — по причині його «некомпетентності». Справжній мотив звільнення інший: менеджерам стало відомо, що він хворий на СНІД гей. Ендрю вирішує судитися із своїми колишніми роботодавцями і шукає собі представника у суді. Але всі адвокати, до котрих він звертається, відмовляються йому допомагати. Так діє спочатку й чорношкірий соціальний адвокат гомофоб Джо Міллер, котрий боїться заразитися ВІЛ через рукостискання. Ендрю вирішує захищати свої інтереси в суді самостійно. У бібліотеці він знаходить відповідний закон і тут же випадково зустрічає Джо, котрий в ім'я законності й справедливості погоджується вести його справу.
- Том Генкс — Ендрю Бекет
- Дензел Вашингтон — Джо Міллер
- Джейсон Робардс — Чарльз Вілер
- Мері Стінберген — Белінда Конін
- Антоніо Бандерас — Міґель
- Джоан Вудворд — Сара Беккетт
- Енн Дауд — Джилл Беккетт
- Роберт В. Кесл — Бад Беккетт
- Чарльз Неп'єр — суддя Лукас Гарнетт
- Роджер Корман — Роджер Лерд
- Трейсі Волтер — бібліотекар
- Чандра Вілсон — Чандра
№ | Назва композиції | Виконавець |
---|---|---|
1 | Streets Of Philadelphia[1] | Брюс Спрінгстін |
2 | Philadelphia | Ніл Янг |
3 | Yes Means Yes | Sensible Shoes |
4 | Please Send Me Someone To Love | Sade |
5 | I Don't Wanna Talk About It | Indigo Girls |
6 | Laudate Dominum | Барбара Гендрікс |
7 | Sister Rosa | Neville Brothers |
8 | Ibo Lele (Dreams Come True) | RAM |
9 | It's In Your Eyes | Pauletta Washington |
10 | All The Way | Gary Goetzman |
11 | God Rest Ye Merry Gentlemen | Сірілл Уоттерс |
12 | Non temer amato bene | Люсія Попп |
13 | Have You Ever Seen The Rain | Spin Doctors |
14 | Dulcissimum Convivium | Барбара Хендрікс |
15 | Lovetown | Пітер Гебріел |
9 | Heaven | Q. Lazzarus |
10 | Mr. Sandman | The Flirtations |
11 | La mamma morta[en] | Марія Каллас |
12 | O nume tutelar | Марія Каллас |
13 | Ebben? ne andrò lontana | Марія Каллас |
14 | Ecco: respiro appena | Марія Каллас |
Фільм став другою високобюджетною картиною Голлівуду (після фільму «Оркестр продовжує грати»), у котрому реалістично зображені геї та лесбійки. Картина спочатку містила сцени близькості між героями Генкса та Бандераса, зокрема в ліжку. У деяких DVD-виданнях фільму вона включена[2]. Сім'я Джефрі Боуерса подала позов до суду на творців фільму, котрі без відповідного дозволу використали історію життя Джефрі як основу сюжету. Члени сім'ї стверджували, що 54 сцени фільму настільки нагадують події з життя Боуерса, що немає жодних сумнівів, що саме його історія стала відома кінематографістам з інтерв'ю членів сім'ї[3] та лягла в основу сюжету. Незабаром позов був відкликаний внаслідок угоди, подробиці якої невідомі. Творці фільму зізналися, що дійсно фільм частково заснований на подіях життя Боуерса[4].
Фільм був добре сприйнятий критиками й отримав 74 проценти «свіжого» рейтингу на сайті «Rotten Tomatoes», а також 87 процентів рейтингу користувачів[5]. Картина зайняла 20-те місце в списку 100 найнадихаючих американських фільмів за 100 років, а Ендрю Бекет знаходиться на 49 місці списку 100 найкращих героїв і лиходіїв за версією Американського інституту кіномистецтва.
Фільм «Філадельфія» завоював дві премії «Оскар»:
- Том Генкс — за найкращу чоловічу роль
- Брюс Спрінґстін — за найкращу оригінальну пісню «Вулиці Філадельфії» (Streets of Philadelphia)
- Філадельфія на сайті IMDb (англ.)
- ↑ Soundtracks for Philadelphia
- ↑ Philadelphia. Dir. Jonathan Demme. Perf. Tom Hanks, Denzel Washington. TriStar Pictures, 1993.
- ↑ Pristin, Terry (11 березня 1996), Philadelphia Screenplay Suit to Reach Court, New York Times, процитовано 25 лютого 2008
- ↑ Philadelphia Makers Settle Suit, New York Times, 20 березня 1996, процитовано 25 лютого 2008
- ↑ Philadelphia