Andoros ir Lietuvos santykiai
![]() |
Andoros ir Lietuvos santykiai | ![]() |
Pagrindinės datos: | ||
• Diplomatinių santykių užmezgimas: 1997 m. gegužės 13 d. | ||
Prekybos apimtys (2018):[1] | ||
• Lietuva → Andora: 281,5 tūkst. eurų | ||
• Andora → Lietuva: 30,8 tūkst. eurų |
Andoros ir Lietuvos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Andoros ir Lietuvos. Diplomatiniai santykiai tarp šalių užmegzti 1997 m. gegužės 13 d.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų, Europos Tarybos, kitų tarptautinių organizacijų narės. Lietuvai atstovauja nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Ispanijoje. Tuo tarpu Andorai atstovauja Andoroje reziduojanti reikalų patikėtinė, akredituota Baltijos šalims, Lenkijai, Marokui ir Rusijai.
2017 m. Andoroje gyveno 15 Lietuvos piliečių.[2] Nėra duomenų, kad Lietuvoje gyventų bent vienas Andoros pilietis.[2]
Santykių istorija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4d/Boris_I_Andorra.jpg/220px-Boris_I_Andorra.jpg)
Lietuva su Andoros ryšiai siekia tarpukarį. Apie 1932 m. į Andorą atvyko Vilniuje gimęs keliautojas ir nuotykių ieškotojas ir aferistas Borisas Skosyrevas. 1934 m. liepos 6 d. jis pasiskelbė šalies valdovu Borisu I ir Andorai pasiūlė sekti Monako pavyzdžiu ir tapti lošimų namų, liberalių įstatymų, laisvės finansinei ir ekonominei veiklai centru. Taip pat Borisas I pristatė pirmąją Andoros konstituciją. Vis dėlto ginčytinas Boriso karaliavimas truko tik savaitę – vėliau jis buvo suimtas ir ištremtas į Portugaliją.[3]
Nėra duomenų, kad Lietuvos okupacijos metais Andora būtų palaikiusi ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis.[4]
Lietuvos ir Andoros vyrų futbolo rinktinės iki 2021 m. gruodžio buvo dukart susitikusios tarptautiniuose mačuose. Abu susitikimus laimėjo Lietuvos rinktinė.
Prieštaringai vertinamas lietuvių teisininkas Stanislovas Tomas, savo paties teigimu, Andoroje (taip pat Padniestrėje ir Rusijoje) verčiasi teisininko amatu.
Ekonominiai santykiai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Andoros siekė 312,3 tūkst. eurų. Importo ir eksporto mastai kasmet svyruoja.[1]
Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Andorą.
- Eksportas sudaro 281,5 tūkst. eur.
- Importas sudaro 30,8 tūkst. eurų.
Metai | 2016 | 2017 | 2018 |
---|---|---|---|
Eksportas į Andorą (tūkst. eur.) | 21,8 | 384,0 | 281,5 |
Importas iš Andoros (tūkst. eur.) | 152,4 | 26,9 | 30,8 |
Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Pasiuntiniai Lietuvai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Sąrašas nėra baigtinis
- 2008–2009 m. – Žaumė Gaitanas Sansa, pirmasis Andoros ambasadorius Lietuvai (rezidavo Portugalijoje).
- Kristina Mota Gouvėja, laikinoji reikalų patikėtinė (reziduoja Andoroje)
Pasiuntiniai Andorai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- 2001–2004 m. – Vytautas Dambrava, pirmasis ambasadorius (rezidavo Madride)
- 2005–2009 m. – Giedrius Čekuolis, ambasadorius (rezidavo Paryžiuje)
- 2009–2014 m. – Jolanta Balčiūnienė (rezidavo Paryžiuje)
- 2015–2020 m. – Skaistė Aniulienė (rezidavo Madride)
- nuo 2021 m. – Lyra Puišytė-Jara (reziduoja Madride)
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ 1,0 1,1 „Prekių eksportas, importas pagal šalis ir teritorijas“. Lietuvos statistika. Nuoroda tikrinta 2022 m. balandžio 5 d.
- ↑ 2,0 2,1 Migracijos metraštis 2020 Archyvuota kopija 2021-11-21 iš Wayback Machine projekto., Migracijos departamentas prie VRM
- ↑ „Istorija apie Andoros karaliumi tapusį vilnietį: suteikė laisvę azartiniams žaidimams ir paskelbė karą tam prieštaravusiesiems“. lrt.lt. 2019-09-14. Nuoroda tikrinta 2024-02-13.
- ↑ Kraujelis 2008, p. 199.
Literatūra
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Kraujelis, Ramojus (2008). Lietuva Vakarų politikoje: Vakarų valstybių nuostatos Lietuvos okupacijos ir aneksijos klausimu 1940-1953 metais. Vilnius: Vilniaus Universiteto leidykla. p. 312. ISBN 978-9955-33-371-5.
Nuorodos
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Andora | Dvišalis bendradarbiavimas | Lietuva regione ir pasaulyje | Užsienio politika | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt) Archyvuota kopija 2022-03-01 iš Wayback Machine projekto.