Луїс Енріке
![]() | ||||||||||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Повне ім'я | Луїс Енріке Мартінес Гарсія | |||||||||||||||||||||||||
Народження | 8 травня 1970 (54 роки) | |||||||||||||||||||||||||
Хіхон, Іспанія | ||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 180 см | |||||||||||||||||||||||||
Вага | 73 кг | |||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||||||
Позиція | Півзахисник | |||||||||||||||||||||||||
Юнацькі клуби | ||||||||||||||||||||||||||
1981–1988 1994–1998 |
![]() → ![]() | |||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||
Національна збірна** | ||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||
Тренерська діяльність*** | ||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||||||
** Інформацію про ігри та голи за національну збірну | ||||||||||||||||||||||||||
*** Тільки на посаді головного тренера. | ||||||||||||||||||||||||||
Луїс Енріке (ісп. Luis Enrique, нар. 8 травня 1970, Хіхон) — іспанський футболіст, півзахисник. Після завершення ігрової кар'єри — футбольний тренер, який, працюючи з «Барселоною», був визнаний найкращим тренером 2015 року за версією FIFA. З 2018 до 2022 року очолював тренерський штаб збірної Іспанії.
Як гравець насамперед відомий виступами за клуби «Реал Мадрид» та «Барселону», а також національну збірну Іспанії.
Вихованець футбольної школи клубу «Спортінг» (Хіхон). Дорослу футбольну кар'єру розпочав 1989 року в основній команді того ж клубу, в якій провів два сезони, взявши участь у 36 матчах чемпіонату.
Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Реал Мадрид», до складу якого приєднався 1991 року. Відіграв за королівський клуб наступні п'ять сезонів своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі мадридського «Реала», був основним гравцем команди. За цей час виборов титул володаря Кубка Іспанії, ставав володарем Суперкубка Іспанії та чемпіоном Іспанії.
1996 року перейшов до головного конкурента «вершкових» — клубу «Барселона» на правах вільного агента. За каталонський клуб відіграв 8 сезонів. Граючи у складі «Барселони» також здебільшого виходив на поле в основному складі команди. У складі «Барселони» був одним з головних бомбардирів команди, маючи середню результативність на рівні 0,36 гола за гру першості. За цей час додав до переліку своїх трофеїв ще два титули володаря Кубка Іспанії, двічі ставав чемпіоном Іспанії, володарем Кубка Кубків УЄФА та володарем Суперкубка УЄФА. Завершив професійну кар'єру футболіста виступами за «Барселону» у 2004 році.
Протягом 1990–1991 років залучався до складу молодіжної збірної Іспанії. На молодіжному рівні зіграв у 5 офіційних матчах.
У складі збірної Іспанії U-23 брав участь в Олімпійських іграх 1992 року, на яких здобув золоті медалі.
1991 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Іспанії. Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 12 років, провів у формі головної команди країни 62 матчі, забивши 12 голів.
У складі збірної був учасником чемпіонату світу 1994 року у США, чемпіонату Європи 1996 року в Англії, чемпіонату світу 1998 року у Франції та чемпіонату світу 2002 року в Японії і Південній Кореї.
Розпочав тренерську кар'єру, повернувшись до футболу після невеликої перерви, 2008 року, очоливши тренерський штаб команди «Барселона Б».
З 8 червня 2011 року по 10 травня 2012 року очолював тренерський штаб італійської «Роми», а протягом 2012—2014 років був головним тренером «Сельта».
19 травня 2014 року оголошений новим тренером іспанської «Барселони». Там він за один сезон виграв Лігу чемпіонів, Чемпіонат та Кубок Іспанії. А потім, також разом з «Барселоною», переміг у Суперкубку УЄФА.
11 січня 2016 року був визнаний найкращим тренером 2015 року за версією ФІФА.
28 серпня 2016 року «Барселона» здобула перемогу над «Атлетіком» (1:0), що дозволило Луїсу Енріке встановити світовий рекорд. Йому знадобилося всього 126 матчів, щоб здобути 100 перемог[1]. Проте 1 березня 2017 року тренер оголосив, що не продовжуватиме співпрацю з «Барселоною» після завершення його контракту, чинного до літа того ж року.
9 липня 2018 року було офіційно оголошено, що Луїс Енріке очолив тренерський штаб національної збірної Іспанії, яка тижнем раніше вибула з боротьби на чемпіонаті світу, поступившись вже на стадії 1/8 фіналу господарям турніру, збірній Росії, у серії післяматчевих пенальті[2].
5 липня 2023 року Луїс Енріке офіційно заступив на посаду головного тренера французького Парі Сен-Жермен[3].
Сезон | Команда | Чемпіонат | Національний кубок | Континентальні кубки | Інші змагання | Усього | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ігор | Голів | ||
1989–90 | ![]() |
ПД | 1 | 0 | КІ | 0 | 0 | - | - | - | - | - | - | 1 | 0 |
1990–91 | ПД | 35 | 14 | КІ | 9 | 3 | - | - | - | - | - | - | 44 | 17 | |
Усього за «Спортінг» (Хіхон) | 36 | 14 | 9 | 3 | - | - | - | - | 45 | 17 | |||||
1991–92 | ![]() |
ПД | 29 | 4 | КІ | 6 | 1 | КУЄФА | 6 | 0 | - | - | - | 41 | 5 |
1992–93 | ПД | 34 | 2 | КІ | 6 | 0 | КУЄФА | 8 | 1 | - | - | - | 48 | 3 | |
1993–94 | ПД | 28 | 2 | КІ | 4 | 1 | КВК | 6 | 0 | СІ | 2 | 0 | 40 | 3 | |
1994–95 | ПД | 35 | 4 | КІ | 2 | 0 | КУЄФА | 6 | 0 | - | - | - | 43 | 4 | |
1995–96 | ПД | 31 | 3 | КІ | 0 | 0 | ЛЧ | 8 | 0 | СІ | 2 | 0 | 41 | 3 | |
Усього за «Реал Мадрид» | 157 | 15 | 18 | 2 | 34 | 1 | 4 | 0 | 213 | 18 | |||||
1996–97 | ![]() |
ПД | 35 | 17 | КІ | 7 | 1 | КВК | 7 | 0 | СІ | 2 | 0 | 51 | 18 |
1997–98 | ПД | 34 | 18 | КІ | 6 | 3 | ЛЧ | 6 | 4 | СУ+СІ | 2+1 | 0 | 47 | 25 | |
1998–99 | ПД | 26 | 11 | КІ | 3 | 0 | ЛЧ | 3 | 1 | СІ | 2 | 0 | 34 | 12 | |
1999–00 | ПД | 19 | 3 | КІ | 5 | 3 | ЛЧ | 7 | 6 | СІ | 2 | 0 | 33 | 12 | |
2000–01 | ПД | 28 | 9 | КІ | 4 | 1 | ЛЧ | 9 | 6 | - | - | - | 41 | 16 | |
2001–02 | ПД | 23 | 5 | КІ | 0 | 0 | ЛЧ+КУЄФА | 15 | 6 | - | - | - | 38 | 11 | |
2002–03 | ПД | 18 | 8 | КІ | 0 | 0 | ЛЧ | 8 | 2 | - | - | - | 26 | 10 | |
2003–04 | ПД | 24 | 3 | КІ | 1 | 0 | КУЄФА | 5 | 2 | - | - | - | 30 | 5 | |
Усього за «Барселоне» | 207 | 73 | 26 | 8 | 60 | 27 | 9 | 0 | 302 | 109 | |||||
Усього за кар'єру | 400 | 102 | 53 | 13 | 94 | 28 | 13 | 0 | 560 | 144 |
![Іспанія](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9a/Flag_of_Spain.svg/20px-Flag_of_Spain.svg.png)
|
|
- ↑ Луїс Енріке побив рекорд Хосепа Гвардіоли. Архів оригіналу за 29 серпня 2016. Процитовано 29 серпня 2016.
- ↑ Офіційно. Луїс Енріке очолив збірну Іспанії. Архів оригіналу за 10 липня 2018. Процитовано 9 липня 2018.
- ↑ Офіційно: Луїс Енріке став новим головним тренером ПСЖ
- luisenrique21.com — офіційний сайт Луїса Енріке [Архівовано 13 вересня 2008 у Wayback Machine.]
- Луїс Енріке на сайті ФІФА (англ.)
- Профіль гравця на TransferMarkt[недоступне посилання з липня 2019] (італ.), (нім.), (англ.)
- Статистика виступів на сайті national-football-teams.com [Архівовано 20 жовтня 2012 у Wayback Machine.] (англ.)
- Профіль гравця на fc-barcelona.com.ua (рос.)
![]() |
Це незавершена стаття про футболіста. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Народились 8 травня
- Народились 1970
- ФІФА 100
- Футболісти на літніх Олімпійських іграх 1992
- Чемпіони літніх Олімпійських ігор 1992
- Іспанські олімпійські чемпіони
- Олімпійські чемпіони з футболу
- Гравці чемпіонату світу з футболу 1994
- Гравці чемпіонату Європи з футболу 1996
- Гравці збірної Іспанії з футболу
- Гравці чемпіонату світу з футболу 1998
- Гравці чемпіонату світу з футболу 2002
- Тренери збірної Іспанії з футболу
- Тренери ФК «Барселона»
- Тренери ФК «Рома»
- Тренери ФК «Сельта»
- Тренери ФК «Парі Сен-Жермен»
- Уродженці Хіхона
- Іспанські футболісти
- Іспанські футбольні тренери
- Гравці молодіжної збірної Іспанії з футболу
- Футболісти «Спортінга» (Хіхон)
- Футболісти «Реала» (Мадрид)
- Футболісти «Барселони»
- Тренери-переможці Ліги чемпіонів УЄФА
- Тренери чемпіонату Європи з футболу 2020
- Тренери чемпіонату світу з футболу 2022