Мері Артур Макелрой
Мері Артур Макелрой | |
---|---|
англ. Mary Arthur McElroy | |
![]() | |
Народилася | 5 липня 1841 Грінвіч, Вашингтон, Нью-Йорк, США |
Померла | 8 січня 1917 (75 років) Олбані, США |
Поховання | кладовище Олбані Руралd |
Країна | ![]() |
Діяльність | політична діячка |
Alma mater | Emma Willard Schoold |
Посада | перша леді США |
Батько | William Arthurd[1] |
Мати | Malvina Stoned[1] |
Брати, сестри | Честер Алан Артур |
Автограф | ![]() |
Мері Мак-Елрой (англ. Mary Arthur McElroy; до шлюбу Артур; 5 липня 1841 — 8 січня 1917) — сестра 21-го президента США Честера Алана Артура, перша леді в його адміністрації (1881—1885). Взяла на себе роль, оскільки дружина Артура, Еллен Льюїс Герндон Артур, померла майже за два роки до його інавгурації.[2][3]
Мері Артур народилася в Гринвічі, Нью-Йорк останньою з дев'яти дітей Вільяма і Мальвіни С. Артурів. Мати, Мальвіна Стоун, народилася у Вермонті, в родині Джорджа Вашингтона Стоуна та Джудіт Стівенс.[4] Сім'я Мальвіни переважно мала англійське та валлійське походження, а її дід, Урія Стоун, воював у Континентальній армії під час Американської революції.[5][6] Її батько, Вільям Артур, народився в Дріні, Каллібекі, графство Антрім, Ірландія; він закінчив коледж у Белфасті та емігрував до Канади у 1819 чи 1820[7]. Її мати познайомилася з батьком, коли той викладав у школі в Дангем у Квебеці, неподалік від її рідного Вермонта.[8] Батько отримав американське громадянство в 1843 році після народження Мері та її братів і сестер.
Відвідувала шкільну семінарію Емми Віллард в Трої, Нью-Йорк.
У листопаді 1880 року брат Мері Честер Артур був обраний віцепрезидентом. У липні 1881 року президент Джеймс Гарфілд був смертельно поранений і помер 19 вересня 1881 року. Артур змінив його на посаді президента і попросив Мері Мак-Елрой піклуватися про його юну дочку Еллен і виступати в ролі «господарки Білого дому».[9][10] Оскільки вона мала власну родину в Олбані,[11] Мак-Елрой жила у Вашингтоні, округ Колумбія, лише під час напруженого зимового сезону. Хоча Артур офіційно не надав їй протоколу офіційної посади, вона виявилася популярною і компетентною господинею. Процедури, які вона з братом розробили для соціальних функцій, використовувалися майбутніми першими леді протягом десятиліть.[9]
Мері Мак-Елрой головувала на низці заходів і вшанувала колишніх перших леді Джулію Тайлер і Гаррієт Лейн, попросивши їх допомогти їй прийняти гостей у Білому домі.[12] Їй часто допомагали її старша дочка Мей і дочка брата Нелл.[9]
Її останній прийом відбувся 28 лютого 1885 року, за тиждень до завершення правління Артура: його відвідали 3000 людей (включаючи Адольфуса Грілі), а 48 дочок чиновників та представників соціальної еліти допомагали їй.[13][12]
Мері Мак-Елрой та її чоловік підтримували громадянські права афроамериканців і приймали Букера Вашингтона у своєму будинку в Олбані в червні 1900 року. Вона, однак, входила до Асоціації Олбані проти виборчого права жінок.[12]
13 червня 1861 року Мері Артур одружилася з Джоном Едвардом Мак-Елроєм (1833—1915), сином Вільяма Мак-Елроя та Джейн Маллен.[14] Мак-Елрой був страховим продавцем, президентом страхової компанії Олбані. Вони жили в Олбані, Нью-Йорк, і мали чотирьох дітей[9][15]
- Мей Мак-Елрой (нар. 1862) — одружилася з Чарльзом Джексоном[16] і допомагала матері керувати суспільними функціями в Білому домі.[17]
- Вільям Мак-Елрой (1864—1892).[15]
- Джессі Мак-Елрой (1867—1934) — померла неодруженою.[18]
- Чарльз Едвард Мак-Елрой (1873—1947)[19] — інвестиційний брокер, який одружився з Гаррієт Ленгдон Паркер (1878—1965), дочкою ген. Амаса Дж. Паркера-молодшого у 1901 р.[20][21][22][23] Їхня дочка одружилася з Шайлером Меррітом II, сином Шайлер Мерріт.[19]
Мері Мак-Елрой померла 8 січня 1917 року у віці 75 років в Олбані, штат Нью-Йорк, і була похована на сільському кладовищі Олбані.[12][24]
Примітки
- ↑ а б Lundy D. R. The Peerage
- ↑ Rhatigan, Joe (5 січня 2016). White House Kids: The Perks, Pleasures, Problems, and Pratfalls of the Presidents' Children (англ.). Charlesbridge Publishing. ISBN 9781607344728. Архів оригіналу за 25 березня 2022. Процитовано 17 квітня 2022.
- ↑ Hendricks, Nancy (13 жовтня 2015). America's First Ladies: A Historical Encyclopedia and Primary Document Collection of the Remarkable Women of the White House: A Historical Encyclopedia and Primary Document Collection of the Remarkable Women of the White House (англ.). ABC-CLIO. ISBN 9781610698832. Архів оригіналу за 25 березня 2022. Процитовано 17 квітня 2022.
- ↑ Hambley, Del (2008). Presidential Footprints (англ.). Indianapolis, IN: Dog ear Publishing. с. 103. ISBN 978-159858-800-2. Архів оригіналу за 25 березня 2022. Процитовано 17 квітня 2022.
- ↑ Reeves 1975.
- ↑ Howe, 1966, с. 4.
- ↑ Reeves, Thomas C. (1 липня 1970). The Diaries of Malvina Arthur: Windows Into The Past of Our 21st President (PDF). Proceedings of the Vermont Historical Society (англ.). Montpelier, VT: Vermont Historical Society. с. 179. Архів оригіналу (PDF) за 16 червня 2022. Процитовано 17 квітня 2022.
- ↑ Reeves, 1970, с. 294.
- ↑ а б в г Reeves, 1975, с. 269.
- ↑ Mary Arthur McElroy, White House hostess for President Chester Arthur. loc.gov (англ.). Library of Congress. Архів оригіналу за 6 серпня 2018. Процитовано 2 травня 2017.
- ↑ First Lady Mary Arthur McElroy on OurWhiteHouse.org. Our White House | Looking In, Looking Out (англ.). Архів оригіналу за 17 травня 2022. Процитовано 2 травня 2017.
- ↑ а б в г Sibley, Katherine A. S. (2 березня 2016). A Companion to First Ladies (англ.). John Wiley & Sons. с. 263. ISBN 9781118732243. Архів оригіналу за 17 квітня 2022. Процитовано 17 квітня 2022.
- ↑ Reeves, 1975, с. 414.
- ↑ Times, Special To The New York (17 вересня 1915). John E. McElroy. The New York Times (англ.). Архів оригіналу за 26 липня 2018. Процитовано 2 травня 2017.
- ↑ а б Brogan, Hugh; Mosley, Charles (1993). American Presidential Families (англ.). Alan Sutton. ISBN 9780750905824. Архів оригіналу за 17 квітня 2022. Процитовано 17 квітня 2022.
- ↑ Reports of Cases Argued and Determined in the Supreme Court of the State of Idaho (англ.). West Publishing Company. 1910. Архів оригіналу за 17 квітня 2022. Процитовано 17 квітня 2022.
- ↑ Strock, Ian Randal (5 липня 2016). Ranking the First Ladies: True Tales and Trivia, from Martha Washington to Michelle Obama (англ.). Skyhorse Publishing, Inc. ISBN 9781631440601. Архів оригіналу за 17 квітня 2022. Процитовано 17 квітня 2022.
- ↑ MISS JESSIE McELROY. The New York Times (англ.). 17 червня 1934. Архів оригіналу за 26 липня 2018. Процитовано 2 травня 2017.
- ↑ а б Times, Special To Thb New York (24 лютого 1947). CHARLES E. M'ELROY; | Albany Broker for 40 Years Was Nephew of President Arthur. The New York Times (англ.). Архів оригіналу за 26 липня 2018. Процитовано 2 травня 2017.
- ↑ Times, Special To The New York (6 січня 1901). McElroy -- Parker. The New York Times (англ.). Архів оригіналу за 26 липня 2018. Процитовано 2 травня 2017.
- ↑ Herringshaw's American Blue-book of Biography: Prominent Americans of 1912- An Accurate Biographical Record of Prominent Citizens of All Walks of Life | Who Have Achieved Success In Their Chosen Vocations In The Various Civil, Industrial And Commercial Lines of Activities (англ.). Chicago, IL: American Publishers' Association. 1913. Архів оригіналу за 17 квітня 2022. Процитовано 17 квітня 2022.
- ↑ Beardsley, Guy E. (1912). Quindecennial Record of the Class of 1896, Sheffield Scientific School of Yale University (англ.). R.S. Peck & Company. Архів оригіналу за 17 квітня 2022. Процитовано 17 квітня 2022.
- ↑ Parker, McElroy to Dissolve. The New York Times. 12 грудня 1940. Архів оригіналу за 26 липня 2018. Процитовано 2 травня 2017.
- ↑ Wilson, Scott (22 серпня 2016). Resting Places: The Burial Sites of More Than 14,000 Famous Persons, 3d ed. (2 volume set) (англ.). McFarland. ISBN 9780786479924. Архів оригіналу за 23 квітня 2022. Процитовано 17 квітня 2022.
Джерела
- Doenecke, Justus D. (1981). The Presidencies of James A. Garfield and Chester A. Arthur (англ.). Lawrence, Kansas: University Press of Kansas. ISBN 978-0-7006-0208-7.
- Howe, George F. (1966). Chester A. Arthur, A Quarter-Century of Machine Politics (англ.). New York: F. Ungar Pub. Co. ASIN B00089DVIG.
- Reeves, Thomas C. (Autumn 1970). The Mystery of Chester Alan Arthur's Birthplace. Vermont History. 38 (4): 300.
- Reeves, Thomas C. (1975). Gentleman Boss: The Life of Chester A. Arthur (англ.). New York: Alfred A. Knopf. ISBN 978-0-394-46095-6.
- Мері Мак-Елрой(англ.)