Сядристий Микола Сергійович
Сядристий Микола Сергійович | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Микола Сядристий 2012 | ||||
Народження | 1 вересня 1937 (86 років) Колісниківка, Харківщина | |||
Національність | українець | |||
Країна | ![]() ![]() | |||
Жанр | мікромініатюра | |||
Навчання | Харківське художнє училище, Харківський сільськогосподарський інститут | |||
Діяльність | художник | |||
Роки творчості | з 1950-х | |||
Член | Національна спілка журналістів України | |||
Звання | ![]() ![]() | |||
Нагороди | ||||
Сайт | Мікроарт | |||
| ||||
![]() | ||||
Мико́ла Сергі́йович Сядри́стий (* 1 вересня 1937) — український майстер мікромініатюри. Майстер спорту СРСР, абсолютний чемпіон України з підводного спорту. Заслужений майстер народної творчості України, Народний художник України[1] (2004).
Член Національної спілки журналістів України.
Народився 1 вересня 1937 року у селі Колісниківка Куп'янського району Харківської області в селянській родині.
Навчався в Харківському художньому училищі.
У 1960 році закінчив Харківський сільськогосподарський інститут імені Василя Васильовича Докучаєва.
З 1960 по 1967 рік працював агрономом у Закарпатській обласній контрольно-насіннєвій лабораторії, а з 1967 по 1974 рік — інженером в Інституті синтетичних надтвердих матеріалів Держплану УРСР.
У 1978 році став абсолютним чемпіоном України з підводного спорту.
Про свої вміння плавця говорить таке:
![]() |
У юності я вивчав йогу, затримую дихання у воді упродовж понад 6 хвилин. Це смертельна доза: після цього у пересічної людини відмирає частина мозку[2]. | ![]() |
Київ, 2013
Також досліджує історію тоталітарних режимів: фашизму, комунізму, нацизму. Документально підтверджена виставка про комуністичний терор у двадцятому столітті, яка підготовлена Сядристим на базі зібраних документів, демонструвалася в 20 обласних центрах України, а також в Угорщині та Греції[3].
Є автором усіх архівних текстів на Меморіалі пам'яті жертв голодоморів в Україні.
Нагороджений медаллю «За трудовое отличие» (1960), орденами «За заслуги» 3-го ступеня (2007) та 2-го ступеня (2011).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/27/Wikiexpedition-to-Kiev-Pechersk-Lavra-07.jpg/217px-Wikiexpedition-to-Kiev-Pechersk-Lavra-07.jpg)
Київ, 2012
З 1960-х років займається створенням мікромініатюр.
Виготовлені вручну, за допомогою мікроскопа, твори Сядристого демонструвалися на численних виставках у багатьох країнах.
Про нюанси роботи розповів журналістам таке:
![]() |
... треба нікуди не виходити з кімнати, а чистота в ній має бути неймовірною: без жодної пилинки. Я сиджу над мікроскопом мокрий, лише в трусах, з іншим мисленням: у моїх рухах не повинно бути сумніву, бо він пробігає по нервовій системі, і рука здригнеться[2]. | ![]() |
Створив мистецькі та технічні мікромініатюри:
- на вишневих і тернових кісточках — портретні барельєфи Тараса Шевченка, Соломії Крушельницької, Данте Аліг'єрі та інших;
- на зрізах зернят дикої груші і яблуні — акварельні портрети Івана Франка, Василя Симоненка, Мікеланджело, Ернеста Гемінґвея;
- на половині виноградного зернятка, на вставленому склі — карту Закарпаття;
- найменша у світі книга — «Кобзар» Тараса Шевченка розміром 0,6 мм (має 12 сторінок зі склокераміки, зшиті павутинкою, обкладинка — з пелюстки безсмертника);
- найменші в світі шахи (шахівниця з фігурками розміщена на голівці шпильки; показана позиція гри однієї з партій Альохіна і Капабланки), в тому числі — найменшу у світі шахову фігуру: золотий пішак у 3 мільйони разів менший за макову зернину;
- найменший у світі збірний виріб — маленький працюючий золотий замок (в 50 тисяч разів менший за шпилькову голівку і має ключик); у кубічному міліметрі можна вмістити 50 тисяч таких замків;
- підкував блоху.
Найбільш повно його твори представлені в Музеї мікромініатюр Миколи Сядристого на території Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, Політехнічному музеї (Москва, Росія), Музеї мікромініатюр у князівстві Андорра, а також у місті Сентендре (Угорщина)[4].
Персональні виставки:
- 1959 Харківський музей образотворчого мистецтва, УРСР.
- 1965 Ужгород, УРСР.
- 1968 Виставковий павільйон «Алмаз», Київ.
- 1969 Львівський музей образотворчого мистецтва, УРСР.
- 1971 Технічний музей, Прага, Чехословаччина.
- 1971 Технічний музей, Братислава, Чехословаччина.
- 1972 Палац культури, Будапешт, Угорщина.
- 1972 Палац відкриттів, Париж, Франція.
- 1974 Технічний музей, Прага, Чехословаччина.
- 1974 Хмельницький історико-етнографічний музей, УРСР.
- 1976 Палац культури, Софія, Болгарія.
- 1976 Технічний музей, Дрезден, НДР.
- 1976 Музей образотворчого мистецтва, Мінськ, БРСР.
- 1976 Братислава, Чехословаччина.
- 1976 Южно-Сахалінський історико-етнографічний музей, СРСР.
- 1977 Технічний музей, Варшава, Ольштин, Польща.
- 1977 Культурний центр, Біллінгем, Англія.
- 1978 Культурний центр, Дрезден, НДР.
- 1979 Виставкові зали фірми «Сейбу»: Судзіока, Фунабасі, Кіото; Японія.
- 1980 Музей Сари Хільден, Тампере, Фінляндія.
- 1980 Палац культури, Краків, Польща.
- 1981 Палац культури, Лейпциг, НДР.
- 1982 Музей образотворчого мистецтва, Омськ, СРСР.
- 1982 Штаб-квартира ЮНЕСКО, Париж, Франція.
- 1986 Культурний центр, Сідней, Австралія.
- 1990 Політехнічний музей, Стокгольм, Мальме, Софіеро, Швеція.
- 1990 Культурний центр, Турку, Фінляндія.
- 1990 Культурний центр, Рованіємі, Фінляндія.
- 1991 Музей образотворчого мистецтва, Буенос-Айрес, Аргентина.
- 1991 Культурний центр, Музей образотворчих мистецтв у Вінья-дель-Мар, Сантьяго, Чилі.
- 1992 Культурний центр, Кордова, Аргентина,
- 1992 Мар дель Плата, Санта-Фе, Аргентина.
- 1995 Виставковий центр, Відень, Австрія.
- 1996 Музей мініатюр, Монтелімар, Франція.
- 1996 «Корт Інглес», Мадрид, Іспанія.
- 1996 Виставковий зал, Ордіно, Князівство Андорра.
- 1996 Відкриття Музею мініатюр Миколи Сядристого в Князівстві Андорра.
- 1997 Готель «Рамадан», Абу Дабі, Об'єднані Арабські Емірати.
- 1998 Ювелірний салон «Мартенос», Афіни, Греція.
- 1998 Міжнародна галерея мистецтв, Валево, Сербія.
- 1998 Палац Армії, Скоп'є, Македонія.
- 1999 Технічний музей, Варшава.
- 1999 Сентендре, Угорщина.
- 2001 Бібліотека Корнхауз. Берн. Швейцарія.
- 2002 Інтернаціональний музей годинників, Ля-Шо-де-Фон. Швейцарія.
- 2003 Інститут народних мистецтв «Міст» в Гіфгорні. Німеччина.
- 2003 Інтернаціональний музей в Гіфгорні. Німеччина.
- 2004 Гала-Галерея. Магдебург. Німеччина.
- 2004 Міська галерея. Стокмаркнес. Норвегія.
- 2004 Рігге, Ротарі Клуб. Норвегія.
- 2004 Мерія міста Торонто. Канада
- 2004 Канадська Національна виставка. Торонто. Канада.
- 2005 Торговельний центр. Дубай. ОАЕ
- 2005 Фрідрікстадт, Ротарі Клуб. Норвегія.
- 2005 Сентендре, Угорщина.
- 2006 Ізраїль, Ейлат, Red Sea Star.
- 2011 В'єтнам, Ханой, В'єтнамський виставковий центр культури та мистецтв.
- 2011 Сингапур, готель «Shangri-La».
- 2013 Торговий центр «Аква Флорія», Стамбул, Туреччина.
- 2014 Культурний центр імені Бориса Манчо, Стамбул, Туреччина.
- 2014 Торговий центр, Трабзон, Туреччина.
- 2014 Торговий центр, Кайсері, Туреччина.
- 2015 Культурний центр Бейликдюзю, Стамбул, Туреччина.
- 2015 Акваріум, Анталія, Туреччина.
Участь у виставках:
- 1967 Всесвітня виставка ЕКСПО-67 у Монреалі, Канада.
- 1977 Національна виставка СРСР в Осака, Нагасакі, Японія.
- 1977 Міжнародна виставка книги в Москві, СРСР.
- 1981 Національна виставка СРСР в Мехіко, Мексика.
- 1982 Виставка «Видатні пам'ятники науки і техніки», Москва, СРСР.
- 1983 Виставка «Від мікро до макро», Делі, Калькутта, Індія.
- 1983 Національна виставка СРСР в Копенгагені, Данія.
- 1986 Всесвітня виставка ЖСПО-86 у Ванкувері, Канада.
- 1986 Національна виставка СРСР в США, Новий Орлеан, Атланта.
- 1987 Національна виставка СРСР в США, Даллас, Орландо.
- 1988 Всесвітня виставка ЕКСПО-88 у Брісбені, Австралія.
- 1989 Національна виставка СРСР в США, Даллас, Сан Дієго.
- 2000 Всесвітня виставка ЕКСПО-2000, Ганновер, Німеччина.
- Чи важко підкувати блоху ?. — Ужгород : Карпати, 1966. — 80 с.
- «Таємниці мікротехники» (Книга витримала декілька видань, у 1970 році на Всесоюзному конкурсі у номінації «найкраща науково-популярна книга» автор отримав Першу премію).
- Тайны микротехники. — 1. — Ужгород : Карпаты, 1969. — 153 с.
- Тайны микротехники. — 2. — Ужгород : Карпаты, 1971. — 158 с.
- Тайны микротехники. — 3. — Москва : Знание, 1975. — 127 с.
- Тайны микротехники. — 4. — Минск : Вышэйшая школа, 1978. — 159 с.
- Микола Сядристий. Альбом. — Київ, 1999.
- Каталог мікромініатюр М. Сядристого: [фотоальбом] / авт. віршів — Микола Сядристий. — Київ : Мікроарт, 2007. — 56 с.
- Мить. — Київ, 2013. (Дебютна збірка поезії).
- Погляд крізь час. — Київ, 2016.[5]
- Коммуно-мраксизм: ловушка дьявола для рабов. — Київ, 2016.[6]
- Близнецы-братья. Ленин и Гитлер, Муссолини…. — Киев : ЧП «Фирма „Гранмна“», 2017. — 240 с.
- Молох ленинизма: Идеология государственного террора. — Киев : ЧП «Фирма „Гранмна“», 2017. — 432 с.
- Про творчість Миколи Сядристого знято документальний фільм «Між ударами серця» (1970, Київська кіностудія науково-популярних фільмів)[1].
- У 2007 вийшов друком каталог з фотографіями і описом творів Миколи Сядристого (56 сторінок), який також містить біографічну довідку, перелік виставок та вірші. Каталог виданий трьома мовами (українською, англійською і німецькою). 11 травня 2012 року автор надав право використовувати цей каталог на умовах вільної ліцензії, яка діє у Вікіпедії[7].
- У 2017 році у місті Куп'янськ (Харківська область) встановили скульптурну композицію, присвячену творчості Миколи Сядристого (скульптор — Л. Бетліємська, архітектор — Е. Семененко.[8]
- Творчість майстра затвердила у світі появу нового слова — «мікромініатюра», яке він сам вигадав[9].
- ↑ Указ Президента України від 12 травня 2004 року № 538/2004 «Про присвоєння М. Сядристому почесного звання «Народний художник України»»
- ↑ а б Яновська Людмила. Микола Сядристий: «У Торонто мою виставку відвідали за два тижні 30 тисяч канадійців». — Урядовий кур’єр. — 2014. — 23 серпня.
- ↑ Інтерв'ю Миколи Сядристого тижневику «Культура і життя» (скан сторінки) [Архівовано з першоджерела 3 квітня 2016.]
- ↑ Сядристый Н.С. Близнецы-братья. Ленин и Гитлер, Муссолини…. — Киев : ЧП «Фирма „Гранмна“», 2017.
- ↑ Книга–інструкція із «розрадянізації» від незалежного українського історика Миколи Сядристого
- ↑ Микола Сядристий: «Комуно-мраксизмські міфи не піддаються руйнуванню з боку розуму, для їх смерті потрібно багато років»
- ↑ Каталог мікромініатюр Миколи Сядристого — тепер доступний на умовах CC BY-SA
- ↑ На Харківщині встановили скульптурну композицію, присвячену творчості Миколи Сядристого. Архів оригіналу за 30 липня 2019. Процитовано 30 липня 2019.
- ↑ Осипчук Игорь. Николай Сядристый: «Подкованная блоха — одна из самых простых моих работ». — Факты. — 2017. — 6 вересня.
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3.
- Білокінь С. І. Сядристий Микола Сергійович // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 929. — ISBN 978-966-00-1290-5.
- Довжик В. М. Підкувати блоху. — К.: Веселка, 1979. — 120 с., з іл.
- Земко Ганна. Микола Сядристий: «Вирішив почати з головного». — Слово жінки. — 2014. — № 6 — С. 26—31.
- Коломієць Аліна. Микола Сядристий. Той, хто підкував блоху. — Український інтерес. — 2017. — 9 серпня.
- Осипчук Игорь. Николай Сядристый: «Подкованная блоха — одна из самых простых моих работ». — Факты. — 2017. — 6 вересня.
- Прокопчук Станіслав. Микола Сядристий: «Історія — це величезні перегони людських обманутих мас по історичній савані». — Урядовий кур'єр. — 2013. — 22 червня.
- Рудаков Микола Іванович. Автографи майстрів. — К. : Міжнародний доброчинний фонд «Українська хата», 2005. — 128 с.: фотогр. — С. 93—94. — ISBN 966-7025-05-5
- Сядристий Микола Сергійович // Шевченківська енциклопедія : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2015. — Т. 5 : Пе—С. — С. 1032.
- Яновська Людмила. Микола Сядристий: «У Торонто мою виставку відвідали за два тижні 30 тисяч канадійців». — Урядовий кур'єр. — 2014. — 23 серпня.
- Сайт Миколи Сядристого