Chorvatština
Chorvatština (hrvatski jezik) | |
---|---|
![]() | |
Mapa rozšíření jazyka | |
Rozšíření | Chorvatsko, Rakousko, Bosna a Hercegovina, Maďarsko, Itálie |
Počet mluvčích | 5,6 milionů[1] |
Klasifikace | |
Písmo | Latinka |
Postavení | |
Regulátor | Rada pro normalizaci standardního chorvatského jazyka |
Úřední jazyk | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Kódy | |
ISO 639-1 | hr |
ISO 639-2 | scr (B) hrv (T) |
ISO 639-3 | hrv |
Ethnologue | CRX |
Wikipedie | |
hr.wikipedia.org | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Chorvatština je standardizovaná varieta srbochorvatského[2] pluricentrického jazyka[3][4][5][6][7][8] používaná hlavně Chorvaty.[9] Je národním úředním jazykem a spisovnou normou Chorvatska, jedním z úředních jazyků Bosny a Hercegoviny, Černé Hory, srbské provincie Vojvodina, Evropské unie a uznávaným menšinovým jazykem jinde v Srbsku a dalších sousedních zemích.
V polovině 18. století začaly první pokusy poskytnout chorvatskou literární normu na základě novoštokavského dialektu, který sloužil jako nadregionální lingua franca – k potlačování regionálních čakavských, kajkavských a štokavských vernakulárních jazyků.[10] Rozhodující roli sehráli chorvatští vukovci, kteří kromě návrhu fonologického pravopisu upevnili na konci 19. a na počátku 20. století používání ijekavské novoštokavštiny jako spisovné normy.[11] Chorvatština se píše Gajovou latinskou abecedou.[12]
Kromě štokavského dialektu, na kterém je založena standardní chorvatština, existují na území Chorvatska další dva hlavní naddialekty, čakavština a kajkavština. Tyto naddialekty a čtyři národní standardy jsou obvykle zahrnuty pod termín „srbochorvatština“; tento termín je pro rodilé mluvčí kontroverzní[13] a názvy jako „Bosensko-chorvatsko-černohorsko-srbské“ (BCMS) se snaží používat lingvisté a filologové v 21. století.[14]
Historie
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/38/Vatican_Croatian_Prayer_Book.jpg/220px-Vatican_Croatian_Prayer_Book.jpg)
Chorvatština je spolu se slovinštinou, bosenštinou a srbštinou jedním z několika jazyků západní větve jihoslovanských jazyků. Její rozvoj byl ovlivněn cizími jazyky, například italštinou (převážně v dialektech čakavského nářečí), němčinou, maďarštinou, či srbštinou. Za významné chorvatské literární památky jsou považovány také i právní texty, stejně jako mnohá díla vzniklá v atmosféře vrcholného středověku. V 19. století procházelo území dnešního Chorvatska obrozeneckým procesem. Tzv. ilyrské hnutí prosazovalo myšlenku jednotného jihoslovanského jazyka. Pojem ilyrský brzy nahradil chorvatský a ještě později v souvislosti s dalšími událostmi pak srbochorvatský. V roce 1850 podepsali chorvatští jazykovědci spolu se srbskými vídeňskou jazykovou dohodu, na základě které měl vzniknout jeden jazyk jak pro Chorvaty, tak i Srby. Její realizaci však umožnilo až politické sjednocení obou zemí po první světové válce v roce 1918.
V rámci srbochorvatského jazyka, který jako konstrukt disponoval bohatou hierarchickou strukturou dialektů, nářečí a forem tvořil dnešní chorvatský jazyk tzv. „západní variantu“. V 2. polovině 20. století se však s chladnutím srbsko-chorvatských vztahů myšlenka jednoho jazyka ukázala jako velmi problematická. Srbové a Chorvati si sice vzájemně rozumí a lexikální, či morfologické odlišnosti jsou velmi malé,[15] nicméně existují a přesahují ty, které by bylo možné považovat za rozdíly nářeční. Během tzv. chorvatského jara požadovali četní intelektuálové ustanovení samotného chorvatského jazyka. Dokument, který vyšel pod názvem deklarace o názvu a postavení chorvatského spisovného jazyka[16] se stal jejich hlavní zbraní proti politice bratrství a jednoty komunistické Jugoslávie. Chorvaté do ústavy své svazové republiky ukotvili v roce 1974 jako oficiální jazyk chorvatský s tím, že to je lidový jazyk jak Chorvatů tak i Srbů v zemi. Koncem 80. let dostala myšlenka společného srbochorvatského jazyka ohromné rány a po válkách v 90. letech a rozpadu Jugoslávie byla kodifikována samotná chorvatština.
V 90. letech v souvislosti s vypjatou nacionální rétorikou nabyly v chorvatském jazyce na významu puristické trendy;[17] mnohé staré výrazy začaly být nahrazovány nově vytvářenými s odůvodněním, že je třeba očistit jazyk jak od slov původu neslovanského, tak ale i srbského.[18] Řada z těchto nových výrazů se v běžné každodenní řeči ujala, jiné nikoliv.
Nářečí
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a9/Croatian_Language.png/300px-Croatian_Language.png)
Chorvatština má celou řadu podob: tři nářečí (čakavština, kajkavština a štokavština – poslední uvedená je základem moderního spisovného jazyka) a tři reflexy staroslověnské hlásky jať – ijekavský (dominantní), ikavský (v oblasti Dalmácie) a ekavský (v oblasti východní Slavonie, k srbským hranicím). Každé ze tří uvedených nářečí se ještě dělí na celou řadu dalších. Rozdíly mezi jednotlivými dialekty jsou obrovské; oficiální podoba jazyka se od lidové mluvy v některých regionech velmi odlišuje a například Chorvat z Dubrovníka si s Chorvatem z okolí Bratislavy (kde žije na rakouském území méně početná chorvatská menšina) ne zcela rozumí. Chorvati v italské Molise hovoří molisko-chorvatským nářečím.
Užití
[editovat | editovat zdroj]Chorvatština je úředním jazykem Chorvatska a jeho masmédií (televize HRT 1, HRT 2, nova, TV Jadran a RTL – překládána do chorvatštiny). Kromě toho je jedním z oficiálních jazyků Bosny a Hercegoviny a užívá se také i ve Vojvodině, kde žije chorvatská menšina.
Pravopis
[editovat | editovat zdroj]Psaní velkých a malých písmen
[editovat | editovat zdroj]Oproti češtině se zde pravidla neliší.
Lidská jména
Osobní jména a příjmení se píší s velkým písmenem: Stjepan Radić, Ivan Krstitelj Tkalčić, Gaj Julije Cezar; Tomo, Katica, Pero Rovněž ženská příjmení se nepřechylují: Ivan Tomić, Jadranka Tomić
Jména, která určují vlastnost osoby, se také píší s velkým písmenem: Ivan Grozni, Crni Petar, Karlo Veliki
Jména zobecněná, která představují věc či fyzikální veličinu, se píší s malým písmenem: mercedes, pascal, rentgen
Tituly
Tituly se píší s malým písmenem: kralj Tomislav, sveti Stjepan, profesor Jurić, doktor Margetić
Zvířata
Jména zvířat a pohádkových bytostí se píší s velkým písmenem: Kleopatra, Reks…
Obecné názvy druhů zvířat píšeme s malým písmenem: čivava, dalmatinac, sijamska mačka
Příslušníci národů, kontinentů a států
S velkým písmenem se píší:
Příslušníci kontinentů – Amerikanka, Afrikanac, Azijatkinja, Australac (Australijanac nepřipadá v úvahu)
Příslušníci států a národů – Hrvatica, Danac, Bolivijka, Egipćanin, Židovka
Příslušníci regionů – Međimurac, Rabljanka, Provansalka, Bavarac
Příslušníci žup, krajů – Zagrepčanka, Varaždinac, Grožnjanka, Njujorčanin (nebo Newyorčanin)
Přídavná jména odvozená od vlastních jmen a přivlastňovací
Přídavná jména přivlastňovací s koncovkou -ov nebo -in se píší s velkým písmenem: Terezin, Hrvatov, Josipov, Njemičin (od Njemica)
Obyčejná přídavná jména s koncovkou -ki se píší s malým písmenem: karlovački, creski, hrvatski, američki, vatikanski
Zeměpis
Názvy kontinentů začínají velkým písmenem: Europa, Australija
Názvy států začínají velkým písmenem: Narodna Republika Kina, Papua Nova Gvineja
Ostrovy, poloostrovy a jiné zeměpisné názvy: Baranja, Flandrija, Štajerska, Bliski istok, Gorski kotar
Přírodní úkazy se píší s velkým: Samoborsko gorje, Dugi otok, Krbavsko polje, Postojnska jama, Plitvička jezera, Jadransko more, Tihi ocean, Mars, Zemlja, Sunce, Sunčev sustav, Mliječna staza
Pokud píšete o slunci či měsíci, který je vidět na obloze, pište malé písmeno: Ogrijalo me sunce. Nad morem se digao mjesec. Stojim s obje noge na zemlji.
Názvy všech ulic, částí města i vesnic pište s velkým písmenem: Maksimir, Kaptol, Dolac, Gundulićeva ulica, Cvjetni trg, Trg bana Josipa Jelačića, Trg žrtava fašizma, Nova cesta, Gornji grad
Události, období a instituce
Názvy století, styly vlády nebo slohy pište s malým písmenem: antika, srednji vijek, renesansa, devetnaesto stoljeće, ilirski pokret, komunizam, fašizam, moderno doba
Názvy událostí pište s velkým písmenem: Prvi svjetski rat, Francuska revolucija
Všechny státní svátky se píší s velkým písmenem: Božić, Uskrs, Nova godina, Tri kralja, Kurban bajram, Dan državnosti, Dan domovinske zahvalnosti
U názvů politických stran se píše velké písmeno: Hrvatska demokratska zajednica
Roky
[editovat | editovat zdroj]Každé datum, kde je uveden rok, se píše s tečkou.
- 1987.
- 7. srpnja 2004.
Někdy se také píše zkratka „g.“ (= roku …), např. 15. ožujka 1995. g.
Přechylování příjmení
[editovat | editovat zdroj]V chorvatštině se nepřechylují ženská příjmení zakončena na souhlásku (starší, posesivní koncovka -ova vymizela v 18.–19. století).
- České příjmení: Václav Havel a Dagmar Havlová
- Chorvatské příjmení: Ivo Ravlić a Ivanka Ravlić
Běžně se přechylují příjmení v mužském rodě zakončena na -ski.
Abeceda
[editovat | editovat zdroj]A a | B b | C c | Č č | Ć ć | D d | Đ đ |
Dž dž | E e | F f | G g | H h | I i | J j |
K k | L l | Lj lj | M m | N n | Nj nj | O o |
P p | R r | S s | Š š | T t | U u | V v |
Z z | Ž ž | (ie) | (ŕ) |
Výslovnost
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e2/Volim-v-Cesku_06_HR_komunal.png/220px-Volim-v-Cesku_06_HR_komunal.png)
Výslovnost chorvatské abecedy je podobná jako v češtině. Zápis nicméně více odpovídá výslovnosti. Například slovo „otac“ (česky „otec“) se ve druhém pádě píše i čte „oca“, srov. české „otce“. Na rozdíl od češtiny zde psaná podoba následuje hláskovou redukci mluveného jazyka.
Chorvatština používá písmen latinky a přidané znaky: ž š č ć đ (+ spřežku dž)
- ć měkké vyšší „č“
- č tvrdé nižší „č“
- đ se čte jako měkčí „dž“
- dž se čte jako tvrdé „dž“
- h se čte jako „ch“ (chorvatština nezná „h“), v Kajkavštině se vyhlovuje "h"
- i měkké I je psáno všude v textu, chorvatština nemá tvrdé Y. Chorvatské I se nevyslovuje ani měkce ani tvrdě, ale podobně jako v němčině např. slovo: niemand. Toto I nezměkčuje souhlásky, po kterých následuje (jako čeština) – di, ti, ni – čteme jako dy, ty, ny.
- nj se čte jako „ň“
- lj se čte jako „ľ“
Gramatika
[editovat | editovat zdroj]Podstatná jména
[editovat | editovat zdroj]Skloňování
[editovat | editovat zdroj]Chorvatština má sedm pádů stejně jako čeština.
- jednotné číslo
Pád | maskulinum | maskulinum | femininum | femininum | femininum | neutrum | |
---|---|---|---|---|---|---|---|
datum | voják | žena | moudrost | slovo | vesnice | ||
1. | Nominativ | datum | vojnik | žena | mudrost | riječ | selo |
2. | Genitiv | datuma | vojnika | žene | mudrosti | riječi | sela |
3. | Dativ | datumu | vojniku | ženi | mudrosti | riječi | selu |
4. | Akuzativ | datum | vojnika | ženu | mudrost | riječ | selo |
5. | Vokativ | datume | vojniče | ženo | mudrosti | riječi | selo |
6. | Lokál | o datumu | o vojniku | o ženi | o mudrosti | o riječi | o selu |
7. | Instrumentál | s datumom | s vojnikom | sa ženom | s mudrosti/-ošću | s riječi/riječju | sa selom |
- množné číslo
maskulinum | maskulinum | femininum | femininum | femininum | neutrum | |
data | vojáci | ženy | moudrosti | slova | vesnice | |
Nominativ | datumi | vojnici | žene | mudrosti | riječi | sela |
Genitiv | datuma | vojnika | žena | mudrosti | riječi | sela |
Dativ | datumima | vojnicima | ženama | mudrostima | riječima | selima |
Akuzativ | datume | vojnike | žene | mudrosti | riječi | sela |
Vokativ | datumi | vojnici | žene | mudrosti | riječi | sela |
Lokál | o datumima | o vojnicima | o ženama | o mudrostima | o riječima | o selima |
Instrumentál | s datumima | s vojnicima | sa ženama | s mudrostima | s riječima | sa selima |
Zájmena
[editovat | editovat zdroj]Osobní zájmena
[editovat | editovat zdroj]já | ty | on/ono | ona | my | vy | oni/ony/ona | ||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Nominativ | ja | ti | on/ono | ona | mi | vi | oni/one/ona | |
Genitiv | mene, me | tebe, te | njega, ga | nje, je | nas | vas | njih, ih | |
Dativ | meni, mi | tebi, ti | njemu, mu | njoj, joj | nama, nam | vama, vam | njima, im | |
Akuzativ | mene, me | tebe, te | njega, ga | nju, ju, je | nas | vas | njih, ih | |
Vokativ | – | ti | – | – | – | vi | – | |
Lokál | meni | tebi | njemu | njoj, joj | nama | vama | njima | |
Instrumentál | mnom | tobom | njim(e) | njom(e) | nama | vama | njima |
Číslovky
[editovat | editovat zdroj]Chorvatsky | Česky |
jedan | jeden |
dva | dva |
tri | tři |
četiri | čtyři |
pet | pět |
šest | šest |
sedam | sedm |
osam | osm |
devet | devět |
deset | deset |
Slovesa
[editovat | editovat zdroj]Infinitiv
[editovat | editovat zdroj]- koncovky -ti, -ći (reći – říct, čitati – číst)
Příčestí minulé
[editovat | editovat zdroj]- koncovky -o, -la, -lo, -li, -le, -la
- příklad (ići – jít, jet): išao (šel), išla (šla), išlo (šlo), išli (šli), išle (šly), išla (šla)
Pomocná slovesa
[editovat | editovat zdroj]- Sponová – biti (být), htjeti (chtít)
- Modální – moći (moci), morati (muset), trebati (potřebovat), smjeti (smět), željeti (přát si; htjeti – chtít)
- Fázová – (za)početi (začít), (za)počinjati (začínat), prestati (přestat), prestajati (přestávat)
|
|
|
|
|
|
Vzorový text
[editovat | editovat zdroj]Všeobecná deklarace lidských práv
chorvatsky |
Sva ljudska bića rađaju se slobodna i jednaka u dostojanstvu i pravima. Ona su obdarena razumom i sviješću i trebaju jedno prema drugome postupati u duhu bratstva. |
česky |
Všichni lidé se rodí svobodní a sobě rovní co do důstojnosti a práv. Jsou nadáni rozumem a svědomím a mají spolu jednat v duchu bratrství. |
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ http://www.ethnologue.com/18/language/hrv/
- ↑ KORDIĆ, Snježana. Nationale Varietäten der serbokroatischen Sprache. In: GOLUBOVIĆ, Biljana; RAECKE, Jochen. Bosnisch - Kroatisch - Serbisch als Fremdsprachen an den Universitäten der Welt. München: Sagner, 2008. Dostupné online. ISBN 978-3-86688-032-0. S. 93–102. (němčina)
- ↑ DALBY, David. Linguasphere. [s.l.]: Linguasphere Observatory, 1999. (53-AAA-g. Srpski+Hrvatski, Serbo-Croatian). S. 445.
- ↑ Benjamin W. Fortson IV. Indo-European Language and Culture: An Introduction. 2nd. vyd. [s.l.]: Blackwell, 2010. S. 431.
- ↑ BLAŽEK, Václav. On the Internal Classification of Indo-European Languages: Survey. [s.l.]: [s.n.] Dostupné online. S. 15–16.
- ↑ ŠIPKA, Danko. Lexical layers of identity: words, meaning, and culture in the Slavic languages. New York: Cambridge University Press, 2019. ISBN 978-953-313-086-6. DOI 10.1017/9781108685795. S2CID 150383965. OCLC 1061308790 S. 206.
- ↑ ĆALIĆ, Jelena. Pluricentricity in the classroom: the Serbo-Croatian language issue for foreign language teaching at higher education institutions worldwide. Sociolinguistica: European Journal of Sociolinguistics. De Gruyter, 2021, s. 113–140. ISSN 0933-1883. DOI 10.1515/soci-2021-0007. S2CID 244134335.
- ↑ KORDIĆ, Snježana. Languages and Nationalism Instead of Empires. Redakce Nomachi Motoki. London: Routledge, 2024. (Routledge Histories of Central and Eastern Europe). ISBN 978-0-367-47191-0. DOI 10.4324/9781003034025-11. S2CID 259576119. OCLC 1390118985 Šablona:COBISS.SR. Šablona:COBISS. Kapitola Ideology Against Language: The Current Situation in South Slavic Countries, s. 168–169. (anglicky)
- ↑ E.C. Hawkesworth. Encyclopedia of Language and Linguistics. 2nd. vyd. [s.l.]: [s.n.], 2006. Kapitola Serbian-Croatian-Bosnian Linguistic Complex.
- ↑ Šablona:Harvcoltxt
- ↑ Šablona:Harvcoltxt
- ↑ Croatia: Themes, Authors, Books [online]. 2009-11-16 [cit. 2010-10-27]. Dostupné online.
- ↑ CVETKOVIC, Ljudmila. Serbian, Croatian, Bosnian, Or Montenegrin? Or Just 'Our Language'? – Radio Free Europe / Radio Liberty [online]. Rferl.org, 2010 [cit. 2021-10-26]. Dostupné online.
- ↑ Bosnian-Croatian-Montenegrin-Serbian language (BCMS) [online]. [cit. 2024-01-26]. Dostupné online.
- ↑ KORDIĆ, Snježana. Policentrični standardni jezik. In: BADURINA, Lada; PRANJKOVIĆ, Ivo; SILIĆ, Josip. Jezični varijeteti i nacionalni identiteti. Zagreb: Disput, 2009. Dostupné online. ISBN 978-953-260-054-4. S. 85–89. (chorvatština)
- ↑ SOS ili tek alibi za nasilje nad jezikom. Forum. Zagreb: 16. březen 2012, roč. 1, čís. 27, s. 38–39. Dostupné online. ISSN 1848-204X. (chorvatština)
- ↑ KORDIĆ, Snježana. Jezik i nacionalizam. Zagreb: Durieux, 2010. 430 s. (Rotulus Universitas). Dostupné online. ISBN 978-953-188-311-5. DOI 10.2139/ssrn.3467646. OCLC 729837512 (chorvatština)
- ↑ KORDIĆ, Snježana. Što je (ne)standardno za kroatiste?. In: BIERICH, Alexander. Varietäten im Slavischen. Frankfurt am Main: Lang, 2009. Dostupné online. ISBN 978-3-631-57010-4. S. 313–330. (chorvatština)
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- TUTSCHKE, Günther. Langenscheidts Taschenwörterbuch Kroatisch-Deutsch. München: Langenscheidt Verlag, 1995. ISBN 3-468-10310-7.
- ŽORIČOVÁ, Marcela; ŽORIČ, Radovan. Chorvatsky zn. Ihned. Olomouc: Infoa, 2009. ISBN 978-80-7240-418-6.
Související články
[editovat | editovat zdroj]- Deklarace o společném jazyku
- Deklarace o názvu a postavení chorvatského spisovného jazyka
- Srbochorvatština
- Ilyrismus
- Moliští Chorvati
- Bunjevci
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu chorvatština na Wikimedia Commons
Slovníkové heslo chorvatština ve Wikislovníku